Справа № 944/1518/22                                Головуючий у 1 інстанції: Швед Н.П. 
Провадження № 33/811/444/23                 Доповідач в 2-й інстанції: Стельмах І. О. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2023 року Львівський апеляційний суд у складі:

судді – Стельмаха І.О.,
з участю захисника – адвоката Медвідя В.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП за апеляційною скаргою захисника Медвідя В.О. на постанову судді Яворівського районного суду Львівської області від 24 лютого 2023 року,

в с т а н о в и в :

Постановою cудді Яворівського районного суду Львівської області від 24 лютого 2023 року,
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , 

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. 
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 496 грн 20 коп. судового збору.
ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що він 02.05.2022 о 07:26 год. на вулиці Лісній у с. Верещиця, Яворівського району Львівської області, керував автомобілем марки «NISAN», номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку із застосуванням спеціального технічного приладу газоаналізатора «Драгер 6820», результат тесту №951 - 0,39%о, чим порушив вимоги п.2.9 «а» ПДР тавчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
На постанову судді захисник Медвідь В.О. подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк апеляційного оскарження, постанову судді скасувати, провадження у справі закрити за відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. 
В обґрунтування клопотання про поновлення строку захисник зазначає, що станом на 10.03.2023 ні ОСОБА_1 , ні він не отримали копії постанови. При цьому звертає увагу, що з повним текстом постанови він зміг ознайомитися 10.03.2023, коли такий був опублікований у ЄДРСР.
В обґрунтування апеляційних вимог покликається на такі доводи: протокол про адміністративне правопорушення сам по собі не є беззаперечним доказом вини ОСОБА_1 ; згідно з Інструкцією №1452-735 цифровий показник спеціального технічного засобу має бути більше 0,20%о алкоголю в крові, «Drager Alkotest» є газоаналізатором, а тому за допомогою вказаного приладу встановлюється вміст етанолу у повітрі, що видихається людиною, тоді як Інструкція №1452/735 не містить мінімально допустимий показник алкоголю у повітрі, а лише в крові; відсутня обґрунтована підстава зупинки водія ОСОБА_1 ; відеозапис поліцейськими проводився на мобільний телефон; сам відеозапис переривається, на ньому не відображено самого оформлення матеріалів справи; з результатом огляду ОСОБА_1 не погоджувався, але не був доставлений до медичного закладу на огляд.
У судове засідання апеляційного суду ОСОБА_1 будучи належним чином повідомленим про час та місце його проведення, не з`явився. Захисник Медвідь В.О. у суді апеляційної інстанції не заперечував щодо розгляду апеляційної скарги без участі ОСОБА_1 .
За таких обставин, з урахуванням вимог ч. 6 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд вважає за можливе здійснити розгляд апеляційної скарги у відсутності ОСОБА_1 .
У суді апеляційної інстанції захисник Медвідь Т.І. апеляційну скаргу підтримав, просив її задоволити.
Заслухавши виступ захисника Медвідя В.О. на підтримку апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що строк апеляційного оскарження слід поновити, а апеляційну скаргу задовольнити з таких підстав.
Матеріалами справи підтверджуються доводи апелянта щодо причин пропуску строку апеляційного оскарження. Суд вважає, що строк апеляційного оскарження пропущений апелянтом з поважних причин, а тому його слід поновити.
Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Водночас, згідно з вимогами ст. 280 КУпАП, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в числі інших визначених законом обставин, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.
Згідно з ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку відповідним органом встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для вирішення справи.
Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Отже, з огляду на положення ст.ст. 251, 252 КУпАП суддя в постанові повинен навести докази наявності чи відсутності адміністративного правопорушення, винності особи у його вчиненні, а також дати належну оцінку цим доказам у їх сукупності.
Проте, вищевказані вимоги закону суддею місцевого суду дотримані не були і висновок про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин, наведених у постанові, не підтверджується доказами.
Так, положеннями статті 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Проведення огляду на стан сп`яніння здійснюється в порядку, встановленому ст. 266 КУпАП, відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі - Інструкція) та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 № 1103 (далі - Порядок).
Згідно з положеннями ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння, підлягають огляду на стан алкогольного сп`яніння, який проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів у присутності двох свідків, а у разі незгоди водія на проведення такого огляду або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я, які мають право на проведення такого огляду, не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.
Зазначені вимоги закону знайшли своє відображення і в п. 7 розділу 1 Інструкції, в якому визначено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП. При цьому в п. 6 Порядку вказано, що водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я; водночас у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду (п. 8 Порядку).
Частиною 5 статті 266 КУпАП передбачено, що огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
На думку апеляційного суду, співробітниками поліції було істотно порушено порядок проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, а відтак такий огляд є недійсним.
Зокрема, відповідно до ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Інструкція із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затверджена Наказом МВС України від 18.12.2018 №1026, встановлює, що включення відеореєстратора здійснюється з моменту початку виконання службових обов`язків або спеціальної поліцейської операції, а відеозапис ведеться безперервно до її завершення, при цьому в процесі включення відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.
Всупереч цим вимогам, до матеріалів справи долучено відеозапис, який лише частково зафіксував процедуру проведення огляду. У судовому засіданні захисник Медвіль В.О. зазначив, що ОСОБА_1 не погоджувався із результатами огляду на місці та просив провести такий огляд в закладі охорони здоров`я. Однак, оскільки подальший відеозапис не здійснювався, тому встановити усі обставини огляду ОСОБА_1 неможливо.
Апеляційний суд наголошує, що наявний у справі відеозапис не може бути належним доказом вини водія, оскільки всупереч вимогам законодавства не було проведено повну відеофіксацію огляду водія на стан алкогольного сп`яніння, а з фрагменту спілкування поліцейського з ОСОБА_1 не видається можливим встановити фактичні обставини справи, зокрема в частині дотримання поліцейськими процедури огляду водія на стан сп`яніння.
Окрім цього, матеріалами справи не підтверджується факт відмови водія від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі. Зокрема, як вбачається з відеозапису, після проходження огляду за допомогою приладу «Drager Alcotest 6820» поліцейський не з`ясував, чи погоджується водій з таким результатом, а одразу вказав, що буде складено протокол, після чого відео переривається.
Окрім цього, у матеріалах справи наявне направлення на огляд водія транспортного засобу з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 02.05.2022, в якому зазначено про проходження огляду за допомогою приладу «Drager Alcotest 6820», тобто на місці зупинки транспортного засобу. 
За таких обставин є незрозумілим, чи мав місце факт відмови водія від проходження огляду і чи було роз`яснено ОСОБА_1 наслідки такої відмови. Також неможливо встановити, чи було направлення складено у присутності ОСОБА_1 , оскільки на відеозаписі, як вже зазначалось вище, цього не зафіксовано.
У разі, якщо водій не погоджувався з результатами огляду на місці зупинки транспортного засобу, а на вимогу працівника поліції пройти такий огляд у медичному закладі водій відмовляється, то в такому випадку поліцейський повинен був скласти протокол про відмову водія від огляду на стан сп`яніння (п.2.5 ПДР).
Оскільки працівниками поліції не було дотримано вимог закону щодо проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, то такий огляд вважається недійсним.
При винесенні постанови, суддя місцевого суду оцінки та аналізу наявним у справі доказам не надав, не з`ясував усі обставини справи в їх сукупності, унаслідок чого, за відсутності в матеріалах справи належних доказів, дійшов помилкового висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Відповідно до вимог ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Отже у справі відсутні належні, допустимі та достатні докази, які б підтверджували наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
З огляду на викладене апеляційну скаргу слід задовольнити, постанову судді скасувати, а справу закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

поновити захиснику Медвідю В.О. строк апеляційного оскарження постанови судді Яворівського районного суду Львівської області 24 лютого 2023 року.
Апеляційну скаргу захисника Медвідя В.О. задовольнити.
Постанову судді Яворівського районного суду Львівської області 24 лютого 2023 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, скасувати.
Провадження у справі щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Постанова остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя
Львівського апеляційного суду                                                 І.О. Стельмах