ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Номер провадження 22-з/821/31/23		
Справа №711/2741/20		

ДОДАТКОВА         ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2023 року	м. Черкаси	

Черкаський апеляційний суд у складі колегії суддів:

Новікова О.М., Нерушак Л.В., Фетісової Т.Л.
за участю секретаря Люченко Т. М.

розглянувши заяву представника стягувача ОСОБА_1 - адвоката Самойленка Артема Володимировича про ухвалення додаткового рішення у справі за апеляційною скаргою Придніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 18 січня 2023 року у справі за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця, боржник: ОСОБА_2 , -

в с т а н о в и в :

У листопаді 2022 року  ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаною скаргою. 
В обґрунтування поданої скарги зазначила, що рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 06.04.2021 у справі № 711/2741/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 позовні вимоги задоволені частково, зокрема, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики від 11.07.2017 в розмірі 50000,00 доларів США - основного боргу. 7931,50 доларів США - відсотки за користування кредитними коштами, 3961,64 доларів США - сума трьох відсотків річних за порушення виконання зобов`язання за ст. 625 ЦК України, а всього стягнути 61893,14 доларів США.
З метою належного виконання рішення суду від 06.04.2021 сторона позивача отримала виконавчий лист № 711/2741/20, виданий Придніпровським районним судом м. Черкаси 05.07.2022 щодо стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованості за договором позики.
Зазначений виконавчий лист 08.09.2022 було направлено до Придніпровського відділу ДВС у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) для примусового виконання.
Придніпровський відділ ДВС у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) отримав зазначений лист 13.09.2022, про що свідчить відмітка на заяві про примусове виконання рішення.
Зазначила, що згідно наявних матеріалів виконавчого провадження Головним державним виконавцем Петренко Світланою Василівною, з незрозумілих стягувачу причин, винесено постанову про відкриття виконавчого провадження (ВП 69893230) лише 20.09.2022, тобто, з порушенням вимог ч. 5 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження».
Також, відповідно до матеріалів виконавчого провадження 69893230, виконавцем 20.09.2022 було направлено запит № 145699501 до Державної фіскальної служби України про наявні рахунки у боржника, на який було в той же день, а саме 20.09.2022, надано відповідь із переліком відкритих рахунків у боржника.
Однак, в порушення вимог абз. 3 ч. 2 ст. 56 вказаного Закону, виконавцем постанова про арешт коштів боржника винесене лише майже через місяць, а саме 13.10.2022.
Згідно з листом ДВС від 13.10.2022 б/н постанова про арешт коштів не направилась до банківських установ, а лише боржнику та стягувачу, при цьому, згідно абз. 2 листа, саме від стягувача і боржника вимагається надати інформацію про залишки коштів боржника ОСОБА_2 .
Тобто, існує велика ймовірність, що боржник мав змогу зняти (перерахувати третім особам) кошти за рахунок яких можливо було реально виконати (частково виконати) рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 06.04.2021 у справі № 711/2741/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.
Відносно строків звернення до суду зі скаргою на бездіяльність Головного державного виконавця Петренко С. В. в рамках виконавчого провадження 69893230, що полягає у винесенні постанови про арешт майна (коштів) боржника у строки, що встановлені ч. 2 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження», незаконною, зазначає наступне.
Головним державним виконавцем Петренко С. В., з незрозумілих стягувачу причин, винесено постанову про відкриття виконавчого провадження 69893230 лише 20.09.2022. В той же час, постанову про відкриття виконавчого провадження (з ідентифікатором доступу) стягувачу направлено лише 27.10.2022, про що свідчить відбиток штампу поштового відділення на конверті. Зазначений лист (з постановою про відкриття виконавчого провадження, що містить ідентифікатор доступу) стороною стягувача отримано лише 04.11.2022, тобто, на її думку, строк на подання скарги починає обчислюватись саме з моменту отримання зазначеного раніше листа.
Як наслідок, скаржниця вважає, що нею не пропущено строки, які встановлені ст. 449 ЦПК України, на звернення до суду із скаргою на дії (бездіяльність) державного виконавця.
На підставі викладеного ОСОБА_1 просила суд визнати бездіяльність Головного державного виконавця Петренко Світлани Василівни в рамках ВП 69893230, що полягає у невинесенні постанови про арешт майна (коштів) боржника у строки, що встановлені ч. 2 ст. 56 ЗУ «Про виконавче провадження» незаконною; витребувати від фінансових (банківських) установ інформацію про рух коштів за період з 13.09.2022 по 09.11.2022 на відкритих банківських рахунках боржника, що виявлені в рамках виконавчого провадження ВП 69893230.
Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 18 січня 2023 року скаргу задоволено.
Визнано бездіяльність Головного державного виконавця Петренко Світлани Василівни в рамках виконавчого провадження 69893230, яка полягає у невинесенні постанови про арешт майна (коштів) боржника у визначені строки.
Постановою Черкаського апеляційного суду від 30 березня 2023 року апеляційну скаргу Придніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) залишено без задоволення. Ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 18 січня 2023 року залишено без змін.
11 квітня 2023 року надійшла заява від представника ОСОБА_1 - адвоката Самойленка А.В. про ухвалення додаткового рішення про відшкодування судових витрат в суді апеляційної інстанції.
Заява мотивована тим, що 01.08.2022 року між позивачем ОСОБА_1 (замовник) та АО «Агенція правового захисту» в особі старшого партнера, адвоката Ковальова В.М. (виконавець), було укладено договір про надання правової допомоги. Фактично, представництво інтересів позивача у даній справі з моменту укладання договору здійснювалось адвокатами членами адвокатського об`єднання «Агенція правового захисту», в тому числі і Самойленком А.В., що підтверджено складеними документами та ордером адвоката, що міститься в матеріалах справи, та яким були надані наступі послуги: здійснення правового аналізу апеляційної скарги, підготовка та направлення відзиву на апеляційну скаргу та заяви про розгляд без участі стягувача. Загальна вартість цих послуг разом із гонораром адвоката становить 6116 грн. та підтверджено у звіті від 06.04.2023 про виконання договору щодо надання правової допомоги з детальним описом правничої допомоги, а також актом від 06.04.2023 прийому-передачі наданих послуг, підписаних сторонами без зауважень. Без клопотання протилежної сторони суд позбавлений можливості зменшити ці витрати. 
Вважаючи заявлені витрати обґрунтованими та співрозмірними зі складністю справи, заявник просить ухвалити додаткове рішення та стягнути на користь ОСОБА_1 6116 грн. витрат на правничу допомогу за рахунок бюджетних асигнувань Придніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), код ЄДРПОУ 34998092.
Оцінюючи доводи сторін, колегія суддів вважає, що заява про ухвалення додаткового рішення підлягає до задоволення з таких підстав.
З матеріалів справи встановлено, що 01 серпня 2022 року між ОСОБА_1 та Адвокатським об`єднанням «Агенція правового захисту» в особі Старшого партнера Ковальова Віктора Михайловича укладено договір про надання правової допомоги (а.с. 122-123).
Згідно з п. 1.2. Договору метою укладання договору є надання правової допомоги (адвокатських послуг) щодо захисту та представництва інтересів Замовника у судових органах всіх інстанцій, органах ДВС, приватних виконавців, банківських установах, правоохоронних і контролюючих органах та в будь-яких інших установах, підприємствах і організаціях з питань, які випливають зі стягнення позики, підтвердженої розпискою ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 (позичальник), від 22.04.2017 року на суму 50 000 доларів США.
Згідно з п. 4.1. Договору за надання правової допомоги Замовник сплачує Виконавцю (адвокатському об`єднанню) грошові кошти у наступному розмірі:
- здійснення правового аналізу документів у спірних правовідносинах та надання консультаційних послуг щодо кожного окремого питання - 200,000 грн.; 
- складання претензії, листа, вимоги, заяви, адвокатського запиту - 2000,00 грн. за кожний;
- складання проекту позовної заяви до суду /зустрічного позову /відзиву на позов /скарги на дії /бездіяльність державного або приватного виконавця у суді першої інстанції - 5000 грн. за кожен документ;
- складання відповіді на відзив, заперечень, пояснень та інших процесуальних документів - 4500 грн. за кожний;
- здійснення представництва інтересів у суді - 2500,00 грн. за кожне судове/підготовче засідання (у випадку, якщо засідання не відбулось з незалежних від Виконавця причин - суддя захворів, суддя в нарадчій кімнаті по іншій справі, тощо - оплата проводиться у повному обсязі);
- складання відзиву, заперечень у суді апеляційної та касаційної інстанцій, апеляційної скарги, касаційної скарги, заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, заяви про перегляд заочного рішення - 4000,00 грн. за кожен процесуальний документ;
- надання правової допомоги поза межами судового засідання (збирання доказів, ознайомлення з матеріалами судової справи тощо) - 1000,00 грн. за 1 годину надання послуг;
- супроводження справи в органах державної виконавчої служби/приватного виконавця/нотаріуса/ органах казначейства та ін. щодо виконання рішення суду - 2000,00 грн. за 1 годину надання послуг;
- оскарження дії/бездіяльності працівників правоохоронних органів - 2500,00 грн. (за кожну скаргу);
- складання заяви про вчинення злочину 2000,00 грн. (за необхідності);
- гонорар Виконавця узгоджено сторонами в розмірі 5000,00 грн. за кожну судову справу/провадження/за розгляд певного окремого питання, що стосується предмету даного договору (наприклад, за кожен випадок оскарження дії/бездіяльності/постанови державного або приватного виконавця, за кожен випадок подальшого стягнення донарахованих сум за договором позики тощо).
Пунктом 4.2. Договору передбачено, що оплата здійснюється шляхом видачі Виконавцю готівкових грошових коштів або шляхом перерахування коштів на поточний рахунок Виконавця після надання відповідних послуг у строки, визначені сторонами в акті.
У п. 3 Акту прийому-передачі від 06.04.2023 встановлено, що оплата здійснюється шляхом видачі готівкових грошових коштів або шляхом перерахування коштів на поточний рахунок Виконавця (адвоката) після надання відповідних послуг, але не раніше ніж через 90 днів після набранням Постановою Черкаського апеляційного суду від 30.03.2023 у справі № 711/2741/20 (провадження 22-ц/821/344/23) законної сили та фактичного стягнення присудженої суми заборгованості.
Постановою Черкаського апеляційного суду від 30 березня 2023 року залишено без задоволення апеляційну скаргу Придніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), оскаржувану ухвалу залишено без змін.
Водночас апеляційним судом не вирішено питання щодо витрат на професійну правничу допомогу ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції, про які заявлено стороною стягувача у поданому відзиві. Колегія суддів вважає, що докази понесених витрат надано стороною стягувача без порушень строків визначених частиною 8 статті 141 ЦПК України, тому це є підставою відповідно до статті 270 ЦПК України для ухвалення додаткового рішення.
Згідно з вимогами статті 246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.
У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.
Вирішуючи питання про стягнення на користь заявника, на користь якого ухвалено рішення, судових витрат, понесених в суді апеляційної інстанції, колегія суддів виходить із такого. 
Відповідно до статті 1 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону).
Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги (стаття 15 ЦПК України).
Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).
Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.
Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:
1) попереднє визначення суми судових витрат (стаття 134 ЦПК України);
2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 137 ЦПК України);
3) розподіл судових витрат між сторонами (стаття 141 ЦПК України).
Згідно зі статтею 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Відповідно до частин першої та другої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Водночас, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року по справі № 922/1964/21 вказано, що учасник справи повинен деталізувати відповідний опис лише тією мірою, якою досягається його функціональне призначення - визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Надмірний формалізм при оцінці такого опису на предмет його деталізації, за відсутності визначених процесуальним законом чітких критеріїв оцінки, може призвести до порушення принципу верховенства права.
Отже, у випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги. Зокрема, посилаючись на неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо.
З матеріалів справи вбачається, що на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу стягувача до суду подано такі документи: копію договору про надання правової допомоги від 01.08.2022, звіт про виконання договору щодо надання правової допомоги від 06.04.2023, акт прийому-передачі наданих послуг від 06.04.2023, рахунок на оплату.
Крім того, матеріали справи містять ордер на надання правничої (правової) допомоги ОСОБА_1 адвокатом Самойленком А.В. (а.с.188).
Зі змісту частини четвертої статті 137 ЦПК України вбачається, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 137 ЦПК України).
Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 ЦПК України).
Аналогічна позиція висловлена Об`єднаною палатою Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду у постанові від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, від 22 січня 2021 року у справі № 925/1137/19, постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 02 грудня 2020 року у справі № 317/1209/19 (провадження № 61-21442св19).
Велика Палата Верховного Суду також вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).
Водночас, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12 травня 2020 року по справі № 904/4507/18 зауважує, що за наявності угод, які передбачають «гонорар успіху», ЄСПЛ керується саме наведеними вище критеріями при присудженні судових та інших витрат, зокрема, у рішенні від 22 лютого 2005 року у справі «Пакдемірлі проти Туреччини» (Pakdemirli v. Turkey, заява № 35839/97) суд також, незважаючи на укладену між сторонами угоду, яка передбачала «гонорар успіху» у сумі 6 672,9 євро, однак, на думку суду, визначала зобов`язання лише між заявником та його адвокатом, присудив 3 000 євро як компенсацію не лише судових, але й інших витрат (§ 70-72).
Разом з тим, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача (пункт 1 частини другої статті 141 ЦПК України).
У постанові Верховного Суду від 13 січня 2021 року по справі № 596/2305/18-ц зазначено, що відповідно до частини п`ятої статті 137 ЦПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт.
Тобто, саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.
Відповідно до вимог статті 452 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги, або на орган державної виконавчої служби чи приватного виконавця, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника.
Так як скарга заявника була задоволена апеляційним судом, враховуючи відсутність заяви про зменшення витрат від органу державної виконавчої служби, колегія суддів вирішила задовольнити заявлене клопотання та стягнути з Придніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на користь ОСОБА_1 судові витрати, пов`язані з оплатою оплаті професійної правничої допомоги в суді апеляційної інстанції, в розмірі 6116,00 грн.
Керуючись статтями 137, 141, 270, 368 ЦПК України, апеляційний суд -

постановив:

Заяву представника стягувача ОСОБА_1 - адвоката Самойленка Артема Володимировича про ухвалення додаткового рішення задовольнити.
Ухвалити у справі додаткову постанову, якою стягнути з Придніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), код ЄДРПОУ 34998092, на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу, понесені в суді апеляційної інстанції, в розмірі 6116,00 грн.
Додаткова постанова набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з часу складання повного тексту.
Повний текст постанови складено 18 травня 2023 року.

Судді