ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 червня 2023 року
м. Київ
справа № 208/7305/18
провадження № 51-3270км22
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального
суду у складі
головуючого                       ОСОБА_1 ,  
суддів                                   ОСОБА_2 , ОСОБА_3 
за участю:
секретаря судового
засідання                             ОСОБА_4 ,
прокурора                           ОСОБА_5 ,
засудженої                           ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції), 
захисника                            ОСОБА_7 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу захисника ОСОБА_7 на вирок Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 11 лютого 2022 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 17 серпня 2022 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12018040160000547, за обвинуваченням
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до вимог ст. 89 КК такої, що судимості не має, 
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 307 КК.
Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини
За вироком суду ОСОБА_6 засуджено за ч. 2 ст. 307 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років з конфіскацією майна. 
За ч. 1 ст. 309 КК ОСОБА_6 засуджено до покарання у виді арешту на строк 2 місяці, та на підставі ст. 49, ч. 5 ст. 74 КК останню звільнено від відбування цього покарання.
Згідно з вироком суду ОСОБА_6 визнано винуватою у незаконному придбанні та зберіганні з метою збуту, а також у незаконному збуті особливо небезпечного наркотичного засобу (ч. 2 ст. 307 КК). Крім того, ОСОБА_6 визнано винуватою у незаконному придбанні та зберіганні без мети збуту наркотичного засобу (ч. 1 ст. 309), за наступних обставин.
Так, ОСОБА_6 придбала у невстановленої в ході досудового розслідування особи особливо небезпечний наркотичний засіб - «опій ацетильований», який почала незаконно зберігати. 
24 травня 2018 року приблизно о 12:00 ОСОБА_8 (громадянин під вигаданим ім`ям) зустрівся з ОСОБА_6 (біля буд. АДРЕСА_2 ), котрій передав медичний шприц, в який ОСОБА_6 налила з ємкості (пляшки) рідину коричневого кольору (масою 1, 0617 г), що містила особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонений - «опій ацетильований», масою 0, 0864 г, і передала його ОСОБА_8 , а він віддав їй 100 грн, які останньому видали працівники поліції для проведення оперативної закупки. 
Крім того ОСОБА_6 , за невстановлених в ході досудового розслідування обставин, у невстановленої особи, придбала опій ацетильований, який перенесла до місця свого мешкання ( АДРЕСА_1 ), де зберігала до 30 серпня 2018 року, коли його було виявлено та вилучено працівниками поліції під час проведення обшуку, а саме медичний шприц з рідиною коричневого кольору (масою 5, 8698 г), яка містить особливо небезпечний наркотичний - «опій ацетильований», масою 0, 0964 г, що перевищує невеликі розміри наркотичного засобу.   
Апеляційний суд залишив без задоволення апеляційну скаргу захисника, а вирок суду - без зміни.
Вимоги касаційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі захисник, посилаючись на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, просить скасувати судові рішення і призначити новий розгляд у суді першої інстанції. На думку захисника, стороною обвинувачення не доведено винуватість засудженої у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, а вирок суду ґрунтується на неналежних і недопустимих доказах, тому він не відповідає вимогам статей 370, 374 КПК та підлягає скасуванню. Зазначає, що в матеріалах справи відсутні документи, підтверджуючі походження коштів, які було виділено для проведення оперативної закупки, ухвала про надання дозволу на проведення НСРД стороні захисту не відкривалась, а з боку працівників правоохоронних органів мала місце провокація злочину. Апеляційний суд на вказані порушення уваги не звернув та безпідставно залишив без задоволення клопотання сторони захисту про повторне дослідження доказів. Відтак його рішення не відповідає вимогам ст. 419 КПК і також підлягає скасуванню.
Позиції учасників судового провадження
Засуджена та її захисник підтримали касаційну скаргу та просили її задовольнити. Прокурор заперечував проти задоволення цієї скарги.
Мотиви Суду
Відповідно до ст. 433 КПК суд касаційної інстанції переглядає судові рішення у межах касаційної скарги. При цьому він перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правильність правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати й визнавати доведеними обставини, яких не було встановлено в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
При розгляді касаційних скарг суд касаційної інстанції виходить із фактичних обставин, установлених судами першої та апеляційної інстанцій. 
Перевіркою матеріалів справи встановлено, що висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, відповідає встановленим обставинам і підтверджується безпосередньо дослідженими та оціненими судом доказами.
Як убачається з вироку, засуджена ОСОБА_6 у суді винуватість у вчиненому не визнала та пояснила, що раніше вживала наркотичні засоби, проте вже не вживає. Заперечувала, що виявлений наркотичний засіб під час обшуку належить їй. Щодо обставин збуту наркотичного засобу повідомила, що збула за 100 грн дівчині чай під виглядом наркотиків. 
Разом із тим, суд ретельно дослідив докази, що мають значення для з`ясування всіх обставин кримінальних правопорушень та на підтвердження винуватості ОСОБА_6 обґрунтовано послався, на показання допитаного у суді залегендованого свідка ОСОБА_8 , котрий підтвердив, що добровільно, на пропозицію працівників поліції, погодився на проведення оперативної закупки наркотичного засобу у ОСОБА_6 , оскільки він неодноразово купляв у неї наркотики, коли вживав. Вона сама йому давала номер телефону, до цього випадку купував у неї 2-3 рази, тому запропонував допомогти правоохоронним органам та підписав всі документи. Під час проведення впізнання за фотознімками, він впізнав ОСОБА_6 та підписав відповідний протокол. Пояснив, що в управлінні його обшукали, оглядав чоловік в присутності двох понятих, та на нього начепили спеціальні засоби. При ньому був лише телефон і шприц. Вручили дві купюри по п`ятдесят гривень, з яких було знято ксерокопії, а номера переписані. При телефонній розмові домовився з ОСОБА_6 про зустріч. Коли приїхали на місце, вони з понятими пройшлись, а з ОСОБА_6 він зустрівся біля пошти. Потім надав їй дві купюри по п`ятдесят гривень, а вона йому один куб наркотичної речовини. Після чого він пішов до працівників правоохоронних органів, котрі це все запечатали та оформили в протоколі. 
Показання свідка ОСОБА_8 підтвердили допитані у суді свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , котрі пояснили, що вони добровільно погодись бути понятими при проведенні оперативної закупки. Зазначили, що грошові кошти було оглянуто, знято з них ксерокопію, яку вони завірили своїми підписами. Потім було проведено огляд покупця ( ОСОБА_8 ), останній мав лише телефон і шприц, та вручено йому вказані грошові кошти. В телефонній розмові закупник домовився з жінкою про зустріч, а після розмови він пояснив, що спілкувався з ОСОБА_6 . Потім вони поїхали на місце закупки, поняті йшли за ОСОБА_8 та жінкою на відстані 10-15 метрів, постійно тримаючи їх в полі зору. Тоді ОСОБА_8 передав жінці шприц, вони зупинились, і ОСОБА_6 з маленької пляшки наповнила шприц рідиною коричневого кольору та повернула його ОСОБА_8 , а той віддав жінці гроші. Далі поняті разом із закупником повернулись до працівників поліції, котрим ОСОБА_8 видав вказаний шприц, який було поміщено до спецпакету, а пакет опечатано та на ньому поняті і закупник поставили свої підписи. Працівником поліції також було складено відповідний протокол добровільно виданих предметів.    
Вказані обставини здійснення контрольної закупки наркотичного засобу у ОСОБА_6 також підтвердив допитаний у суді свідок ОСОБА_11 , котрий пояснив, що здійснював оперативний супровід по даній кримінальній справі. Він запросив закупника, той дав раніше згоду на проведення закупки та зі своїх особистих намірів прийшов в поліцію. Закупник сказав, що знає, що така-то збуває наркотики і він хоче її наказати. Мобільний телефон був у закупника, грошові кошти вони взяли у спецфонді, він їх отримував особисто, про що є відповідний рапорт. Він за дорученням слідчого супроводжував закупку та обшук в квартирі ОСОБА_6 . Закупник дав згоду на проведення закупки, його оглянули та видали гроші, останній дзвонив ОСОБА_6 та розмовляв по гучному зв`язку. Після закупки ОСОБА_8 видав слідчому шприц з опієм (1 куб опія), який було вилучено і поміщено у спецпакет та складено протокол, на якому вони розписалися, а також на бірці пакету. Після проведення експертизи виявилось, що у шприці був опій. 
Детальні обставини проведення закупки, а також надання згоди закупником на її проведення, огляд грошових купюр, огляд ОСОБА_8 , видача останньому грошових коштів, факт здійснення закупки і передача коштів, вилучення шприца з рідиною після закупки, його опечатування і направлення на експертизу, зафіксовано у протоколі: проведення НСРД контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки від 25 травня 2018 року; про результати проведення НСРД аудіо-, відеоконтролю особи ОСОБА_6 від 16 червня 2018 року та речових доказах (аудіо і відео записи); огляду речей і документів (огляд грошових купюр); огляду покупця та вручення грошових коштів від 24 травня 2018 року; огляду добровільно виданих предметів від 24 травня 2018 року; пред`явлення особи для впізнання від 26 травня 2018 року (свідки ОСОБА_10 та ОСОБА_9 впізнали за рисами обличчя ОСОБА_6 , як особу, котра передала ОСОБА_8 шприц з рідиною коричневого кольору). 
Згідно висновку експертизи від 7 червня 2018 року, надана на дослідження рідина коричневого кольору, яку 24 травня 2018 року видав ОСОБА_8 після проведення оперативної закупки у ОСОБА_6 , містить у своєму складі особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонений - «опій ацетильований», масою в перерахунку на суху речовину 0, 0864 г.  
Крім того, щодо обставин проведення обшуку в квартирі ОСОБА_6 судом було допитано свідка ОСОБА_11 , котрий пояснив, що за місцем проживання останньої двері в квартиру ніхто не відкрив, та вони встановили, що ОСОБА_6 знаходиться на роботі в залі ігрових автоматів. Він залишився біля будинку, а інші працівники поліції з понятими поїхали до неї на роботу, а коли повернулись, слідча оголосила ухвалу про проведення обшуку, вручила її ОСОБА_6 і вони пройшли в квартиру. В квартирі виявили та вилучили грошові кошти, а також оглянули сумку, в який виявили шприц з опієм і гроші. Мабуть в квартирі ОСОБА_6 стала казати, що шприц їй підкинули у сумку. 
Свідок ОСОБА_12 , котра брала участь в якості пойнятої під час проведення обшуку, підтвердила обставини проведення даної слідчої дії та пояснила, що коли вони приїхали за ОСОБА_6 , остання повідомила, що забула сумку на робочому місці, і тоді поліцейський повернувся за нею та віддав сумку дівчині. Сумка була весь час у дівчини. Потім слідча зачитала документ про обшук і дала його ОСОБА_6 . Дівчині дали документ, вона його прочитала, потім поклала свою сумку на стіл і зробила зауваження, що шприц, який був у сумці не її. На кухні вона виклала все на стіл з сумки. Сумка була в полі зору її та дівчини. Ніхто, окрім неї, зауваження не робив. Вилучили шприц з рідиною коричневого кольору та гроші. 
Допитаний у суді свідок ОСОБА_13 підтвердив, що при обшуку були присутні слідчий, троє уповноважених працівників поліції та двоє понятих. Пояснив, що коли приїхали до ігрових автоматів, запросили ОСОБА_6 проїхати з ними для проведення обшуку. Поняті та інший співробітник були в залі ігрових автоматів. Коли всі вийшли, ОСОБА_6 сказала, що забула сумку, і тоді він повернувся у приміщення за її сумкою, його не було буквально три секунди, всі бачили, як він за нею повернувся. Взявши сумку він вийшов на вулицю і віддав її ОСОБА_6 . До проведення обшуку сумка була в руках ОСОБА_6 , двері в квартиру вона відкрила сама. Коли ухвалу про обшук вручили засудженій, вона почала класти її в сумку та стала кричати, що у неї в сумці знаходиться шприц з незрозумілою рідиною. Свідок також зазначив, що він нічого ОСОБА_6 не підкидував.       
Показання свідка ОСОБА_14 суд не взяв до уваги зазначивши, що вони не спростовують доводи сторони обвинувачення та є поверхневими. Крім того, як убачається з вироку, свідок повідомила суду, що не була присутня при обшуку.  
З протоколу обшуку від 30 серпня 2018 року убачається, що в присутності понятих було виявлено і вилучено з сумки, яка була у ОСОБА_6 , медичний шприц об`ємом 10 мл з рідиною коричневого кольору заповнений приблизно до відмітки 6 мл, який поміщено в спецпакет та опечатано. Крім іншого, працівниками поліції було також вилучено купюру номіналом 50 грн, яка використовувалась під час проведення оперативної закупки 24 травня 2018 року. Протокол підписано усіма учасниками слідчої дії, у тому числі і ОСОБА_6 . Зауважень від останньої до протоколу не надійшло, а обставини проведення обшуку зафіксовано технічним засобом, який є додатком до протоколу. 
Відповідно до висновку експертизи від 12 вересня 2018 року вилучена під час проведення обшуку речовина коричневого кольору, містить особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено - «опій ацетильований», масою в перерахунку на суху речовину 0, 0964 г.
Встановивши фактичні обставини, дослідивши та проаналізувавши зібрані докази у їх сукупності, надавши їм належну оцінку, суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про те, що винуватість ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень доведена поза розумним сумнівом, та правильно кваліфікував її дії за ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 309 КК.
При цьому всім наявним доказам суд дав оцінку з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупності зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку. Вирок суду відповідає вимогам статей 370, 373, 374 КПК, є законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Враховуючи викладене, твердження захисника про недоведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, є безпідставними.
Крім того, суд першої інстанції належним чином перевірив доводи сторони захисту щодо відсутності документів, підтверджуючих походження грошових коштів, виділених на проведення оперативної закупки, невідкриття матеріалів (зокрема ухвали суду, що стала правовою підставою для проведення НСРД) та інші доводи, які визнав необґрунтованими.
Так, суд зазначив, що у цьому провадженні були розсекречені, відкриті стороні захисту та надані суду: постанова про проведення контролю за вчиненням злочину від 14 травня 2018 року; клопотання про надання дозволу на проведення НСРД втручання в приватне спілкування шляхом аудіо-, відеоконтролю від 14 травня 2018 року; ухвала слідчого судді Апеляційного суду Дніпропетровської області від 15 травня 2018 року (№13-2537т/18) про надання дозволу на проведення НСРД - втручання в приватне спілкування шляхом аудіо-, відеоконтролю (рішенням задоволено клопотання прокурора № 656т від 14 травня 2018 року, надано дозвіл на проведення НСРД відносно ОСОБА_6 за місцем мешкання, в публічно доступних місцях, або за місцем вчинення злочину); доручення про проведення НСРД від 15 травня 2018 року; протоколи за результатами проведення НСРД - контроль за вчиненням злочину від 25 травня 2018 року та аудіо-, відеоконтролю особи від 18 червня 2018 року, а також додатки до даних протоколів (магнітні, електронні носії - диски), що є достатньою умовою для дослідження їх під час судового розгляду і надання їм відповідної оцінки.
Відомості щодо незаконного збуту опію невстановленою особою були внесені до ЄРДР 29 березня 2018 року за матеріалами правоохоронних та контролюючих органів про виявлення фактів вчинення чи підготовки до вчинення кримінального правопорушення, зокрема рапорту слідчого про інформацію, що невстановлена особа на території м. Кам`янське незаконно збуває «опій ацетильований». В межах даного кримінального провадження за наявності підстав для проведення НРСД було винесено постанову про проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки наркотичного засобу (проведення якої доручено слідчому ОСОБА_1 , оперативних працівникам поліції та уповноваженим слідчим) та доручення про проведення НСРД. 
Вказана постанова містить відомості про особу щодо якої проводитиметься НСРД, осіб, котрі будуть її проводити із залученням до проведення оперативної закупки ОСОБА_8 , обґрунтування неможливості отриманні відомості про злочин та особу, яка його вчинила, в іншій спосіб, що не може бути віднесено, як провокування особи на вчинення злочину, а тому іншим шляхом, крім проведення у неї оперативної закупки, неможливо задокументувати вчинення нею тяжкого злочину, а також вказівку на вид НСРД (провести оперативну закупку наркотичних засобів у ОСОБА_6 використавши грошові кошти, як заздалегідь ідентифіковані засоби). 
З протоколів про результати НСРД від 25 травня і 18 червня 2018 року вбачається, що в них відображено, що слідчі дії було проведено слідчим ОСОБА_1 за участі понятих і працівників поліції. Зазначені протоколи розсекречені за змістом, який є допустимим в межах проведення негласних слідчих дій і вони відповідають вимогам закону. Оперативну закупку проведено у передбачений законом спосіб, на підставі постанови прокурора про контроль за вчиненням злочину та уповноваженою на те особою.
За клопотанням сторони захисту під час судового розгляду було отримано відомості щодо джерела походження грошових коштів, які використовувались для проведення оперативної закупки. Так, судом встановлено, що відповідно до відповіді Управління боротьби з наркозлочинністю на виконання доручення слідчого у даному провадженні працівники поліції з метою проведення оперативної закупки отримували в УНП ГУНП в Дніпропетровській області грошові кошти в сумі 100 грн, які призначені для витрат спеціального призначення кошторису Національної поліції України, згідно рапорту під звіт ОСОБА_11 , що підтверджує їх походження. 
Суд також перевірив та визнав необґрунтованими твердження сторони захисту про неможливість побачити на відеофіксації факт передачі ОСОБА_6 закупнику наркотичного засобу, та що остання зустрічалась з жінкою, а не чоловіком, якій збула розчин чаю. 
При цьому, у вироку судом зазначено, що такі твердження спростовуються записами аудіо- і відеофіксації, відтвореними під час розгляду, на яких чітко зафіксовано, як 24 травня 2018 року ОСОБА_6 наливає з ємкості в медичний шприц рідину коричневого кольору та передає шприц ОСОБА_8 , що також додаткового підтверджується показаннями свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 та самого закупника - ОСОБА_8 . 
Факт того, що ОСОБА_6 збула ОСОБА_8 саме наркотичний засіб підтверджується висновком експертизи, відповідно до якого рідина коричневого кольору, яку видав ОСОБА_8 після проведення оперативної закупки, містить особливо небезпечний наркотичний засіб - «опій ацетильований». 
Суд апеляційної інстанції, переглянувши кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника, належним чином перевірив викладені в ній доводи про незаконність та необґрунтованість вироку, в тому числі і тим, на які захисник  посилається при касаційному розгляді, визнав їх безпідставними, мотивував своє рішення та зазначив підстави, з яких апеляційну скаргу визнано необґрунтованою.
Зокрема, суд погодився з висновком місцевого суду про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушень, зазначивши, що такий висновок повністю підтверджується зібраними і дослідженими доказами, які апеляційний суд вважає належними і допустимими. 
Судом апеляційної інстанції були перевірені доводи сторони захисту про безпідставне внесення відомостей до ЄРДР за ч. 2 ст. 307 КК, який не встановив порушення правил внесення відомостей у розумінні положень ст. 214 КПК, як і не встановив порушення строків внесення відомостей за ч. 1 ст. 309 КК, оскільки слідчим було внесено відомості безпосередньо після отримання висновку експерта.
Також суд визнав необґрунтованими твердження сторони захисту, що матеріали кримінального провадження мають відображати відомості про допуск до державної таємниці осіб, які брали участь у проведенні НСРД (зокрема ОСОБА_8 та понятих ОСОБА_9 і ОСОБА_10 ), оскільки у цьому випадку кримінальне провадження не є таким, що містить відомості, які становлять державну таємницю в розумінні ст. 517 КПК.
Вказані НСРД проведено у відповідності вимог статей 104, 107, 252 КПК, про що складено відповідні протоколи, де зафіксовано послідовність і перебіг слідчих (розшукових) дій. При цьому, відсутні підстави вважати, що ці докази отримані внаслідок порушення прав і свобод ОСОБА_6 , чи вимог кримінального процесуального закону, а тому відсутні підстави для визнання їх недопустимими з огляду на вимоги статей 86, 87 КПК. 
Крім того суд зазначив, що не містять ознак істотного порушення вимог кримінального процесуального закону недотримання органом досудового розслідування 24-годинного строку передачі прокурору протоколу про результати НСРД, оскільки це порушення не має суттєвого впливу на права ОСОБА_6 , зокрема права на захист, а стороною захисту не наведено жодних аргументів про протилежне. Проаналізувавши проведену НСРД у формі аудіо-, відеоконтролю особи від 18 червня 2018 року, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для визнання цього протоколу недопустимим доказом через його складення після проведення НСРД. 
Доводи сторони захисту про наявність провокації злочину з боку працівників поліції, перевірені апеляційним судом та визнані необґрунтованими. 
Так, суд зазначив, що згідно з практикою ЄСПЛ застосування особливих методів ведення слідства, зокрема, агентурних методів, саме по собі не може порушувати право особи на справедливий суд. Ризик провокації з боку працівників правоохоронних органів, викликаний указаними методами, означає, що їх використання повинно бути суворо регламентованим. Для застосування цих методів у правоохоронних органів мають бути докази на підтвердження аргументу про схильність особи до вчинення злочину.
Разом із тим, апеляційним судом встановлено, що органи досудового розслідування у даному випадку діяли у пасивний спосіб і не підбурювали ОСОБА_6 до вчинення злочину. Звернення таємного агента - ОСОБА_8 в цьому випадку не було обов`язковою умовою для злочинної діяльності засудженої, тобто дії, якої в іншому випадку вона би не вчинила. При цьому, ОСОБА_8 не вдавався до вмовлянь чи інших способів тиску тощо, а обвинувачена під час розмови з ОСОБА_8 сама призначила з ним зустріч. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що такі дії не призвели до підбурювання, через призму прецедентної практики ЄСПЛ стосовно п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
При цьому, судом першої інстанції було спростовано твердження засудженої про те, що закупником була дівчина, яка вмовляннями винудила її до продажу чаю, замість наркотиків, тому апеляційний суд розцінив таку позицію, як стратегію захисту з метою уникнення засудженою покарання за вчинене. Інших доводів щодо наявності провокації злочину, стороною захисту наведено не було.
Відтак, апеляційний суд зазначив, що органом досудового розслідування в ході проведення НСРД було дотримано порядку їх ініціювання, проведення та фіксації результатів, а допущені порушення не є істотними та не свідчать про порушення прав ОСОБА_6 і необхідність визнання недопустимими доказів отриманих за результатами проведення НСРД, як і похідних від них доказів.
Доводи захисника про проведення обшуку квартири засудженої з порушеннями вимог КПК, апеляційний суд визнав необґрунтованими, зазначивши, що вони спростовуються дослідженими доказами. При цьому суд вказав, що обшук було проведено відповідно до вимог статей 236, 241 КПК, на підставі відповідного рішення слідчого судді, уповноваженими особами, в присутності понятих та ОСОБА_15 , з фіксуванням проведення цієї слідчої дії. Протокол обшуку було підписано усіма учасниками слідчої дії, в тому числі й ОСОБА_6 , яка не мала до нього жодних зауважень.    
Що стосується тверджень захисника про те, що в мотивувальній частині вироку не зазначено мотивів зміни обвинувачення ОСОБА_6 з ч. 2 на ч. 1 ст. 309 КК, то апеляційний суд зазначив, що вони не заслуговують на увагу, оскільки як убачається з матеріалів справи, місцевий суд провів судовий розгляд в межах висунутого обвинувачення відповідно до зміненого обвинувального акта від 19 лютого 2021 року, яким ОСОБА_6 інкримінувалося вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 309 КК. 
Доводи захисника про те, що суд апеляційної інстанції не дотримався вимог кримінального процесуального закону, оскільки відмовив у задоволенні клопотання про повторне дослідження доказів,є неспроможними виходячи з нижченаведеного.
Так, згідно із ч. 3 ст. 404 КПК за клопотанням учасників судового провадження суд апеляційної інстанції зобов`язаний повторно дослідити обставини, встановлені під час кримінального провадження, за умови, що вони досліджені судом першої інстанції не повністю або з порушеннями, та може дослідити докази, які не досліджувалися судом першої інстанції, виключно якщо про дослідження таких доказів учасники судового провадження заявляли клопотання під час розгляду в суді першої інстанції або якщо вони стали відомі після ухвалення судового рішення, що оскаржується. 
Оскільки відповідних обставин не було встановлено судом апеляційної інстанції, то й підстав для задоволення клопотання про повторне дослідження цих доказів у суду не було. 
В оскарженому судовому рішенні наведені підстави з яких апеляційну скаргу захисника визнано необґрунтованою, а твердження сторони захисту про зворотнє не знайшли свого підтвердження під час касаційного розгляду. Таким чином апеляційний суд не порушив норм, визначених ст. 23, ч. 3 ст. 404 КПК.
Ухвала суду апеляційної інстанції є законною, обґрунтованою, вмотивованою та відповідає вимогам статей 370, 419 КПК. З наведеними в ухвалі апеляційного суду висновками щодо законності та обґрунтованості вироку суду першої інстанції погоджується й колегія суддів касаційного суду. Підстав для скасування судових рішень, як про це зазначає захисник, Судом не встановлено. 
Оскільки кримінальний закон застосовано правильно, істотних порушень вимог кримінального процесуального закону не допущено, судові рішення слід залишити без зміни, а касаційну скаргу захисника - без задоволення.
Керуючись статтями 433, 434, 436, 441, 442 КПК, Суд
ухвалив:
Вирок Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 11 лютого 2022 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 17 серпня 2022 року щодо ОСОБА_6 залишити без зміни, а касаційну скаргу захисника ОСОБА_7 - без задоволення.
Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає. 
Судді:
ОСОБА_1                                        ОСОБА_2                                        ОСОБА_3