Справа № 308/15134/22

Закарпатський апеляційний суд
       
  П  О  С  Т  А  Н  О  В  А 
І м е н е м У к р а ї н и
   
07.04.2023                 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в особі судді Фазикош Г.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань, в м. Ужгороді, матеріали справи про адміністративне правопорушення, складені щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , за апеляційною скаргою його захисника – адвоката Ільницького С.М. на постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 03.02.2023,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Ужгородського міськрайонного суду від 03.02.2023 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП – порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження дорожніх споруд, з накладенням на нього адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 536,80 грн судового збору.

В оскарженій постанові судді від 03.02.2023 вказано, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення за таких обставин.

06.11.2022, близько 23 год. 52 хв., ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Volkswagen Passat», номерний знак НОМЕР_1 , в м. Ужгород, пл. Дружби Народів, 213, не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням, внаслідок чого скоїв наїзд на бордюр. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 12.1 Правил дорожнього руху України, тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник Ільницький С.М. просить постанову судді Ужгородського міськрайонного суду від 03.02.2022 скасувати, а провадження у справі відносно ОСОБА_1 закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційних вимог захисник вказує, що відповідно до вимог ст.251 КУпАП наявність протоколу не є достатньою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

ОСОБА_2 зазначає, що за протоколом про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП остаточне рішення відносно ОСОБА_1 про визнання його винним не прийнято.

Схема місця ДТП жодним чином не підтверджує вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень за якими від обвинувачується, а лише відображає місця розташування транспортних засобів учасників ДТП, наявні пошкодження автомобілів тощо.

Апелянт зазначає, що суд першої інстанції помилково взяв до уваги пояснення свідка ОСОБА_3 та не вжив заходів для допиту останнього у суді за клопотанням сторони захисту.

На жодному із відео файлів долучених до справи не вбачається, що ОСОБА_1 , 06.11.2022, о 23год. 52хв. керував транспортним засобом.

В судове засідання в апеляційній інстанції, яке відбулося 07.04.2023 ОСОБА_1 та його захисник Ільницький С.М. не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, про що свідчать довідки про доставку повідомлення у додаток «Viber» від 20.03.2023. Також від захисника 24.03.2023 надійшла заява про розгляд справи без участі сторони захисту. Апеляційні вимоги підтримують та просять їх задовольнити. 

Дослідивши матеріали справи про адміністративні правопорушення за ст.124 КУпАП у відношенні ОСОБА_1 та перевіривши доводи наведені в апеляційній скарзі, апеляційний суд прийшов до таких висновків.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №058586, 06.11.2022, близько 23 год. 52 хв., ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Volkswagen Passat», номерний знак НОМЕР_1 , в м. Ужгород, пл. Дружби Народів, 213, не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням, внаслідок чого скоїв наїзд на бордюр. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 12.1 Правил дорожнього руху України, тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

Викладені у протоколі обставини підтверджуються й іншими письмовими доказами, які досліджені у суді першої інстанції та перевірені апеляційним судом, які підтверджують вину ОСОБА_1 , а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 058586 від 07.11.2022, схемою дорожньо-транспортної пригоди від 07.11.2022, письмовими поясненнями ОСОБА_3 від 07.11.2022, дослідженим в судовому засадні відеозаписом, згідно якого водій ОСОБА_1 не впорався з керуванням свого транспортного засобу та став учасником дорожньо-транспортної пригоди.

З письмових пояснень свідка ОСОБА_3 слідує, що він був пасажиром транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 та останній здійснив зіткнення з бордюром на пл. Народній.

Схемою місця ДТП підтверджено пошкодження на автомобілі марки «Volkswagen Passat», державний номерний знак НОМЕР_1 , та пошкодження бетонного бордюру.

Апеляційний суд не бере до уваги доводи апелянта про те, що він не керував автомобілем, оскільки на компакт-диску, який міститься в матеріалах справи відображена подія, коли ОСОБА_1 виїхав на бордюр. 
Крім цього, з матеріалів справи також слідує, що ОСОБА_1 ознайомлений з протоколами про адміністративні правопорушення серії ААБ18 № 058586, серії ДПР18 № 139590, зауважень чи заперечень не подавав, відмовився від пояснень згідно ст.63 Конституції України, що підтверджується його особистим підписом у вказаних протоколах (а.с. 1,4). 

Інші доводи захисника Ільницького С.М. апеляційний суд відхиляє, як такі, що не впливають на доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції ОСОБА_1 обґрунтовано визнано винним у вчиненні передбаченого ст.124 КУпАП адміністративного правопорушення.

На підставі вищенаведеного апеляційний суд приходить до висновку, що суддею місцевого суду ОСОБА_1 обґрунтовано визнаний винним у порушенні вимог за п. 12.1 ПДР; що вина ОСОБА_1 у скоєнні цього правопорушення підтверджується сукупністю зібраних у справі, досліджених суддею місцевого суду, перевірених апеляційним судом, наведених вище доказів, яким у постанові дана правильна оцінка; що адміністративне стягнення на підставі ст.ст. 33 - 35 КУпАП накладено на нього у межах санкції ст.124 КУпАП, у зв`язку з чим, є таким, що відповідає, як характеру та ступеню адміністративного правопорушення, яке має підвищену суспільну небезпеку й належить до грубих порушень ПДР України як таке, що безпосередньо впливає на безпеку дорожнього руху та її учасників, так і особі правопорушника, а також передбаченій ст.23 КУпАП меті адміністративного стягнення.

На які-небудь інші доводи, які би давали підстави для скасування чи зміни судового рішення в апеляційній скарзі не вказується й під час перевірки справи в апеляційному суді такі не виявлені.

Вищенаведене дає обґрунтовані підстави вважати, що доводи апеляційної скарги, які не знайшли свого підтвердження і жодними чином не спростовують та не впливають на висновки суду першої інстанції, спрямовані виключно на ухилення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення.

Тому, на переконання апеляційного суду, оскаржувану постанову суду першої інстанції як законну та обґрунтовану необхідно залишити без змін, а подану захисником Ільницьким С.М. апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Ільницького С.М. залишити без задоволення, а винесену щодо ОСОБА_1 постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 03.02.2023 – без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Г.В. Фазикош