Ухвала
18 квітня 2023 року
м. Київ
справа № 466/2043/22
провадження № 61-5296ск23
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Карпенко С. О., розглянувши касаційну скаргу  ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду міста Львова від 22 вересня 2022 року та постанову Львівського апеляційного суду у справі за позовом ОСОБА_1 і ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - державний нотаріус Третьої львівської державної нотаріальної контори Спільник Зоряна Володимирівна, про визнання права власності в порядку спадкування та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання майна особистою приватною власністю, 
ВСТАНОВИВ:
13 квітня 2023 року подана касаційна скарга  ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду міста Львова від 22 вересня 2022 року та постанову Львівського апеляційного суду.
Відповідно до частини третьої статті 3 Цивільного процесуального кодексу (далі - ЦПК) України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Клопотання про звільнення  ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання касаційної скарги на рішення Шевченківського районного суду міста Львова від 22 вересня 2022 року та постанову Львівського апеляційного суду 
суд не вирішує, оскільки  ОСОБА_1 звільнена від сплати судового збору на підставі пункту 9 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір».
Згідно з пунктом 6 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено клопотання особи, яка подає скаргу.
У касаційній скарзі вказано, що така подається на рішення Шевченківського районного суду міста Львова від 22 вересня 2022 року та постанову Львівського апеляційного суду від 5 квітня 2023 року, проте відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень 
у справі № 466/2043/22 Львівським апеляційним судом прийнято постанову 28 березня 2023 року.
За таких обставин заявникам необхідно подати до Верховного Суду виправлену касаційну скаргу, оформлену у відповідності до вимог 
статті 392 ЦПК України; докази надсилання листом з описом вкладення всім учасникам справи копії касаційної скарги.
Документи (в тому числі процесуальні документи, письмові та електронні докази тощо) можуть подаватися до суду, а процесуальні дії вчинятися учасниками справи в електронній формі з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом. Процесуальні документи в електронній формі мають подаватися учасниками справи до суду з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів). У разі подання до суду документів в електронній формі учасник справи зобов`язаний надати доказ надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів (частини п`ята-сьома статті 43 ЦПК України).
Касаційна скарга сформована  ОСОБА_1 у підсистемі «Електронний суд», проте доказів надсилання листом з описом вкладення ОСОБА_2 копії цієї касаційної скарги заявником не надано.
Оскільки касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 ЦПК України, вона відповідно до частини другої статті 393 ЦПК України залишається без руху.
 
Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду міста Львова від 22 вересня 2022 року та постанову Львівського апеляційного суду залишити без руху.
Надати заявнику десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для усунення зазначених недоліків.
У разі невиконання у встановлений судом строк вимог цієї ухвали скарга вважатиметься неподаною і буде повернута заявнику.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя                                                                                                                 С. О. Карпенко