П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И
19 травня 2023 р.	м.Одеса	Справа № 2-191/08	
Головуючий в 1 інстанції: Абухін Р.Д.
Дата і місце ухвалення 24.01.2023р., м. Одеса
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
Головуючого судді:     Бойка А.В.,
                         суддів:   Федусика А.Г,
                                        Шевчук О.А.,
розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 24 січня 2022 року по справі № 2-191/08 про скасування заходів забезпечення позову у справі № 2-191/08 у справі за позовом Приморської районної адміністрації Одеської міської ради до ОСОБА_1 , треті особи- Комунальне підприємство Дирекція єдиного замовника "Жовтневе", Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про приведення приміщення у попередній стан,
В С Т А Н О В И В :
В провадженні Приморського районного суду м. Одеси перебувала справа № 2-191/08 за позовом Приморської районної адміністрації Одеської міської ради до ОСОБА_1 , треті особи- Комунальне підприємство Дирекція єдиного замовника "Жовтневе", Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про приведення приміщення у попередній стан.
Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 30.05.2008 року у задоволенні позову Приморської районної адміністрації Одеської міської ради було відмовлено.
Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 04.02.2020 року задоволено апеляцій          ні скарги Приморської районної адміністрації Одеської міської ради, третіх осіб - ОСОБА_2 , ОСОБА_4 . Скасовано постанову Приморського районного суду м. Одеси від 30.05.2008 року та задоволено позов Приморської районної адміністрації Одеської міської ради: зобов`язано ОСОБА_1 за власні кошти привести самовільно реконструйовані приміщення квартир АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 , АДРЕСА_6 у попередній стан, згідно з технічною документацією, зареєстрованою в КП «ОМБТІ та РОН» станом на 2003 рік, знести самовільно частково улаштований за рахунок горища мансардний поверх по АДРЕСА_4 , знести самовільно улаштовану цегельну перегородку в підвальному приміщенні та привести його згідно з технічною документацією, зареєстрованою в КП «ОМБТІ та РОН» станом на 2003 рік, відновити самовільно демонтоване дахове покриття по АДРЕСА_4 , відновити та привести у попередній стан згідно з технічною документацією, зареєстрованою в КП «ОМБТІ та РОН» станом на 2003 рік приміщення коридору загального користування.
Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 18.12.2012 року залишено без задоволення касаційну скаргу ОСОБА_1 , а постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 04.02.2010 року – без змін.
Також встановлено, що ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 11.06.2007 року було забезпечено адміністративний позов Приморської районної адміністрації Одеської міської ради до ОСОБА_1 шляхом заборони вчиняти дії, спрямовані на демонтаж огорожі флігеля будинку АДРЕСА_4 .
03.03.2021 року Приморською районною адміністрацією Одеської міської ради було подано до Приморського районного суду м. Одеси клопотання про скасування заходів забезпечення позову, в якому позивач просив скасувати заходи забезпечення позову, вжиті Приморським районним судом м. Одеси на підставі ухвали від 11.06.2007 року. 
Згідно довідки Приморського районного суду м. Одеси  від 05.03.2021 року, строк зберігання справи № 2-191/08 за позовом Приморської районної адміністрації Одеської міської ради до ОСОБА_1 , треті особи - Комунальне підприємство Дирекція єдиного замовника "Жовтневе", Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про приведення приміщення у попередній стан закінчився у 2016 році, у зв`язку з чим вищезазначена справа була вилучена до знищення та знищена. У довідці вказано, що оригінал рішення по цивільній справі № 2-191/08 зберігається в архіві Приморського районного суду м. Одеси у збірнику знищених справ і матеріалів Приморського районного суду м. Одеси за 2008 рік. До довідки долучено завірені копії ухвал від 11.06.2007 року, від 10.08.2007 року, від 11.03.2010 року, від 18.12.2012 року, від 04.06.2013 року та завірені копії постанов  від 30.05.2008 року, від 04.02.2010 року.
Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 07.06.2021 року було ініційовано розгляд справи про відновлення втраченого судового провадження в адміністративній справі № 2-191/08. 
Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 24.01.2022 року було відновлено втрачене провадження у справі №2-191/08 за адміністративним позовом Приморської районної адміністрації Одеської міської ради до ОСОБА_1 про приведення приміщення в попередній стан в частині ухвали Приморського районного суду міста Одеси від 11.06.2007 року.
Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 24.01.2022 року було скасовано заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 11.06.2007 року, а саме: скасовано заборону вчиняти дії, спрямовані на демонтаж огорожі флігеля будинку АДРЕСА_4 .
Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду, ОСОБА_1 оскаржила її до суду апеляційної інстанції.
В апеляційній скарзі апелянт посилалась на порушення судом норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.
Апелянт зазначила, що належні їй квартири, про приведення яких у первинних стан позивачем було подано позов, розташовані у флігелі багатоквартирного будинку, зовнішні стіни якого утворюють кут кварталу на перетині вулиць Маразліївської та Успенської у м. Одесі, до стін будинку прилягають тротуари, призначені для руху пішоходів. З метою убезпечення людей від травм, передбачаючи необхідність виконання робіт із застосуванням джерел підвищеної небезпеки для життя і здоров`я людей, ОСОБА_1 звернулась до суду про заборону демонтажу двометрового дерев`яного паркану, яким огороджене місце проведення робіт, до завершення виконання рішення про приведення квартир у стан з технічною документацією.
ОСОБА_1 вважає, що прийняте судом першої інстанції судове рішення про скасування заходів забезпечення позову прийнято всупереч меті України як держави, в якій найвищою соціальною цінністю є життя і здоров`я людини.
Також апелянт вказувала на неврахування позицій Верховного Суду, викладених у постановах, з приводу співмірності негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, а також щодо того, що забезпечення позову є сукупністю процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.
Апелянт зазначає, що ухвала суду першої інстанції не містить жодного судження про співвідношення між негативними наслідками від задоволення клопотання позивача та негативними наслідками від існуючих з 2007 року вжитими заходами забезпечення позову і чи буде ОСОБА_1 виконано постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 04.02.2010 року в частині проведення дахових робіт та робіт зі знесення неіснуючого мансардного поверху.
З огляду на зазначене апелянт просить скасувати ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 24.01.2022 року про скасування заходів забезпечення позову та направити справу до суду першої інстанції за встановленою законом предметною підсудністю для продовження розгляду і вирішення відповідно до інтересів держави Україна.
Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 21.03.2022 року було відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Приморського районного суду м.Одеси від 24.01.2022 року по справі № 2-191/08 про скасування заходів забезпечення позову.
Справа була призначена до розгляду у відкритому судовому засіданні на 27.07.2022 року, однак, у зв`язку з відсутністю доказів належного сповіщення відповідача по справі та третіх осіб: Комунального підприємства Дирекція єдиного замовника "Жовтневе", ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про приведення приміщення у попередній стан, про дату, час та місце розгляду справи (на адресу апеляційного суду повертались направлені судом поштові конверти із відміткою про невручення у зв`язку із закінченням терміну зберігання) розгляд справи неодноразово відкладався.
З підстав неможливості вручення відповідачу та третім особам, зазначеним вище повісток про виклик до суду через неотримання ними поштових відправлень, відсутність можливості повідомити вказаних осіб про дату, час та місце розгляду справи іншим способом, 13.04.2023 року П`ятим апеляційним адміністративним судом було розміщено на офіційному сайті судової влади оголошення про дату, час та місце розгляду справи № 2-191/08, а саме, про призначення справи до розгляду на 03.05.2023 року.
Однак, у судове засідання, призначене на 03.05.2023 року сторони у справі не з`явились.
За таких обставин, враховуючи вжиття судом всіх можливих заходів з метою повідомлення відповідача у справі та третіх осіб про дату, час та місце розгляду справи, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження на підставі п. 1 ч. 1 ст. 311 КАС України.
Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів і вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що подана скарга не  підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Глава 10 КАС України регламентує питання забезпечення позову.
Так, статтею 157 КАС України передбачено, що суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.
За результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала.
Ухвала про скасування заходів забезпечення позову або про відмову у скасуванні забезпечення позову може бути оскаржена.
Відмова у скасуванні забезпечення позову не перешкоджає повторному зверненню з таким самим клопотанням при появі нових обставин, що обґрунтовують необхідність скасування забезпечення позову.
При цьому, частиною 6 статті 157 КАС України встановлено, що у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо відмови у задоволенні позову заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним судовим рішенням.
Заходи забезпечення позову, вжиті судом до подання позову, скасовуються судом також у разі: 1) неподання заявником відповідної позовної заяви згідно з вимогами частини другої статті 153 цього Кодексу; 2) повернення позовної заяви; 3) відмови у відкритті провадження у справі.
З матеріалі справи встановлено, що заходи забезпечення позову у даній адміністративній справі були вжиті ухвалою Приморського районного суду м. Одеси 11.06.2007 року за заявою ОСОБА_1 шляхом заборони вчиняти дії, спрямовані на демонтаж огорожі флігеля будинку АДРЕСА_4 .
Вжиття заходів забезпечення позову було обґрунтоване неможливістю проведення будівельних робіт без встановлення огорожі та посиланням на те, що демонтаж нині існуючої огорожі флігеля будинку АДРЕСА_4 унеможливить та ускладнить виконання рішення суду за позовом Приморської районної адміністрації Одеської міської ради.
Колегія суддів звертає увагу на те, що за положеннями ст. 117 КАС України, діючої на час прийняття ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 11.06.2007 року, вжиття заходів забезпечення позову здійснювалось судом за клопотанням позивача або з власної ініціативи може у разі, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист  цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності  рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.
Верховний Суд у своїх постановах неодноразово висловлював думку про те, що основним завданням процесуальних норм, які регламентують вжиття судом заходів забезпечення позову, є досягнення балансу між правом позивача на захист свого порушеного права та правом відповідача заперечувати проти адресованих йому вимог у будь-який дозволений законом спосіб. Інститут забезпечення позову є елементом права на судовий захист і спрямований на те, щоб не допустити незворотності певних наслідків відповідних дій щодо відновлення порушеного права.
Тобто, інститут забезпечення позову є однією із гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб - позивачів в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний гарантувати, у суворій відповідності до закону та за наявності безумовних фактичних підстав, виконання майбутнього рішення суду або/та ефективний захист особи, який неможливий без негайного втручання суду.
Таким чином, заходи забезпечення позову мають  тимчасовий характер.
Як вірно встановлено судом першої інстанції позивачем в даному випадку виступала Приморська районна державна адміністрація, на користь якої і було ухвалено судове рішення у справі – постанова Одеського апеляційного адміністративного суду від 04.02.2010 року, та позов якої забезпечувався згідно ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 11.06.2007 року.
Звертаючись до суду із клопотанням про скасування заходів забезпечення позову, Приморська районна адміністрація вказувала на відсутність необхідності у забезпеченні позову у зв`язку із набранням законної сили судовим рішенням, ухваленим на її користь.
Таким чином, безпосередньо позивач, на забезпечення позову якого і була направлена ухвала Приморського районного суду м. Одеси від 11.06.2007 року, просить про скасування заходів забезпечення позову.
Посилання апелянта на наявність загрози життю і здоров`ю людей у зв`язку із скасуванням заходів забезпечення позову є недоведеними, оскільки апелянтом не надано жодного доказу цьому, зокрема, апелянтом не надано до суду доказів проведння будь-яких бідвельних робіт за зазначеною адресою.
В свою чергу, станом на даний момент судом не встановлено існування обставин, з якими процесуальне законодавства пов`язувало можливість вжиття заходів забезпечення позову, а саме не встановлено обставин існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або обставин того, що захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.
Не доведено наявності таких обставин і відповідачем (апелянтом) у даній справі.
Враховуючи вищевикладене колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно наявності підстав для скасування заходів забезпечення позову.
Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не свідчать про неправильне застосування судом першої інстанції норм процесуального права.
Відповідно до ст. 316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін.
Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому, відповідно до ст. 316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду - без змін.
Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд апеляційної інстанції, -
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1  залишити без задоволення, а ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 24.01.2022 року про скасування заходів забезпечення позову - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню  в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач:                                                                        А.В. Бойко

Суддя:                                                                                          А.Г. Федусик

Суддя:                                                                                         О.А. Шевчук