ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/380/23 Справа № 202/4855/21 	  	Головуючий у першій інстанції: Кухтін Г. О. Суддя-доповідач: Красвітна  Т. П.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 квітня 2023 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого –                        Красвітної Т.П., 
суддів:                                Свистунової О.В., Єлізаренко І.А,
розглянувши в порядку письмового провадження у м. Дніпро цивільну справупо апеляційній скарзі представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 06 червня 2022 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , треті особи, що не заявляють самостійних вимог - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,-
ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2021 року ОСОБА_1  звернулась до суду з даним позовом, посилаючись на те, що з вини відповідача 19 жовтня 2021 року сталась дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої було пошкоджено транспортний засіб позивача. Вина відповідача підтверджується відповідним судовим рішенням та висновком науково-дослідного експертно-криміналістичного центру, а розмір матеріального збитку – висновком експерта. Тому, позивач просила стягнути на свою користь з відповідача відшкодування моральної шкоди у розмірі 155219,17 грн, заподіяні 19.10.2020 року внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та 6000,00 грн вартість послуг експерта, разом 161219,00 грн; стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати в сумі 16112,19 грн та 454,00 за подання заяви про забезпечення позову, разом 2066,19 грн.
Рішенням Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 06 червня 2022 року відмовлено повністю у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , треті особи, що не заявляють самостійних вимог - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. 
В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, ставить питання про скасування оскаржуваного рішення та ухвалення нового судового рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі.
Згідно приписів ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Відповідно до ч. 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. 
Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги ціну позову в розмірі 161219,00 грн, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи. 
       Відзиву на апеляційну скаргу подано не було.
Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного рішення, виходячи з наступного. 
Встановлено судом, що 28 грудня 2020 року Індустріальним районним судом м.Дніпропетровська прийнято постанову якою визнано винним ОСОБА_3  у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень 00 копійок. Вказаним судовим рішенням встановлено, що 19 жовтня 2020 року о 18 год. 52 хв. в м. Дніпро по пр. Слобожанський, в р-н буд. №2, водій ОСОБА_3 , керуючи авто Ніссан н/з  НОМЕР_1 , своєчасно не вжив заходів щодо зменшення швидкості руху аж до повної зупинки, внаслідок чого скоїв зіткнення з авто Tesla н/з  НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_4 , що в свою чергу стало причиною зіткнення авто Додж н/з НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_5 , з авто Ніссан н/з НОМЕР_1 , в результаті чого т/з отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, а пасажир ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження, чим порушив вимоги п. 12.3 ПДР України, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП (а.с. 58).
Постановою Дніпровського апеляційного суду від 12 березня 2021 року постанову Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 28 грудня 2020 року, якою ОСОБА_3 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, скасовано, провадження у справі закрито, у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_3  складу адміністративного правопорушення (а.с. 59-65). У постанові зроблено висновок про недоведеність поза розумним сумнівом вини ОСОБА_3 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення.
ОСОБА_1 є власником транспортного засобу “Tesla Model S 90D”, реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 (а.с. 11).
Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 , транспортний засіб Nissan Maxima НОМЕР_1 є власністю ОСОБА_3 (а.с. 12-13).
Згідно копії Полісу №162736051 транспортний засіб Nissan Maxima НОМЕР_1 , 2000 року випуску, застрахований у СК “Кредо”. 
Строк дії полісу з 1 грудня 2019 року по 30 листопада 2020 року включно.
Згідно вказано полісу, страхова сума на одного потерпілого становить 260000,00 грн (а.с. 14).
14 грудня 2020 року судовим експертом Дроздовим Юрієм Володимировичем складено висновок №1012/20/20 (товарознавчої експертизи по визначенню вартості матеріального збитку заподіяного власнику КТЗ), за яким вартість відновлення ремонту колісного транспортного засобу - автомобіль “Tesla Model S 90D”, реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , пошкодженого внаслідок ДТП, складає 344169,84 грн; вартість відновлювального ремонту, з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу замінюваних складових частин (розрахованого в порядку, встановленому законодавством), колісного транспортного засобу - автомобіль “Tesla Model S 90D”, реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , пошкодженого внаслідок ДТП, складає 178181,85 грн; вартість відновлювального ремонту, з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу замінюваних складових частин (розрахованого в порядку, встановленому законодавством), колісного транспортного засобу - автомобіль “Tesla Model S 90D”, реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , пошкодженого внаслідок ДТП, складає 155219,17 грн (без урахування складової ПДВ); вартість матеріального збитку, заподіяного власнику колісного транспортного засобу - автомобіль “Tesla Model S 90D”, реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , пошкодженого внаслідок ДТП, складає 178181,85 грн.
Згідно вказано висновку, огляд колісного траспортного засобу проводився у світлий час доби, за адресою по проспекту Б. Хмельницького, 146 у м.Дніпро, в присутності представника власника КТЗ - гр. ОСОБА_7 та учасника ДТП - ОСОБА_8 Учасник ДТП - гр. ОСОБА_5 та представники СК “ВУСО” на огляді не були присутні, були повідомлені (а.с. 15-26). 
12 квітня 2021 року Дніпропетровським науково-дослідним експертно-криміналістичним центром Міністерства Внутрішніх Справ України складено висновок №ЕД-19/104-21/11958-ІТ, за змістом якого викладено два варіанти згідно показів водія ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .
На вирішення експертного дослідження були поставлені наступні питання:
1) Як повинна була діяти водій автомобіля «Tesla» держ. номер НОМЕР_2 ОСОБА_4 у цій дорожній обстановці відповідно до вимог ПДР України?
2) Чи мала водій автомобіля держ. номер КЕ9999CC ОСОБА_4 технічну можливість уникнути зіткнення з автомобілем «Ниссан Максима» держ. номер НОМЕР_6 ?
3) Чи відповідали дії водія автомобіля «Tesla» держ. номер НОМЕР_2 ОСОБА_4 вимогам ПДР України, і якщо ні, то чи знаходяться в причинному зв`язку з настанням події цього ДТП?
4) Як повинен був діяти водій автомобіля «Ниссан Максима» ОСОБА_3 у цій дорожній обстановці відповідно до вимог ПДР України?
???5) Чи мав водій автомобіля «Ниссан Максима» держ. номер НОМЕР_6 ОСОБА_3 технічну можливість уникнути зіткнення з автомобілем «Tesla» держ. номер НОМЕР_2 ?
6) Чи відповідали дії водія автомобіля «Ниссан Максима» держ. Номер НОМЕР_7 ОСОБА_3 вимогам ПДР України, і якщо ні, то чи знаходяться в причинному зв`язку з настанням події цього ДТП?
7) Як повинен був діяти водій автомобіля «Додж Челенджер» держ. номер НОМЕР_8 ОСОБА_5 у цій дорожній обстановці відповідно до вимог ПДР України?
8) Чи мав водій автомобіля «Додж Челенджер» держ. номер НОМЕР_8 ОСОБА_5 технічну можливість уникнути зіткнення з автомобілем «Ниссан Максима» держ. номер НОМЕР_6 ?
9) Чи відповідали дії водія автомобіля «Додж Челенджер» держ. номер НОМЕР_8 ОСОБА_5 вимогам ПДР України, і якщо ні, то чи знаходяться в причинному зв`язку з настанням події цього ДТП?
Згідно висновку варіанту №1, за показаннями водія ОСОБА_4 :
1. У даній дорожній обстановці водій автомобіля «TESLA» ОСОБА_4 повинна була діяти відповідно до вимог п. 1.5 Правил дорожнього руху України.
2. ???Технічна можливість уникнути даної ДТП не встановлювалася діями водія ОСОБА_4 
3. ???У даній дорожній обстановці в діях водія ОСОБА_4 не вбачається невідповідностей вимогам п. 1.5 Правил дорожнього руху.
4. ???В даній дорожній обстановці водій автомобіля «НИССАН МАКСИМА» ОСОБА_3 повинен був діяти згідно вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху.
5. ???Водій ОСОБА_3 , якби своєчасно виконав вимоги п. 12.3 Правил дорожнього руху, то мав би технічну можливість уникнути зіткнення з автомобілем «Tesla», і в нього не було будь яких перешкод технічного характеру, котрі не дозволили б йому їх виконати.
6. ???При заданому механізмові пригоди, дії водія ОСОБА_3 не відповідали вимогам п. 12.3 Правил дорожнього руху, що з технічної точки зору знаходиться в причинному зв`язку з настанням події даної ДТП.
7. ???В даній дорожній обстановці водій автомобіля «Додж Челенджер» ОСОБА_5 повинен був діяти згідно вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху.
8. ???Відповісти на поставлене питання не надається можливим за причин вказаних в дослідницькій частині висновку експертного дослідження.
9. ???Відповісти на поставлене питання не надається можливим за причин вказаних в дослідницькій частині висновку експертного дослідження.
Згідно висновку варіанту №2, за показаннями водія ОСОБА_5 :
1. У даній дорожній обстановці водій автомобіля «TESLA» ОСОБА_4 повинна була діяти відповідно до вимог п. 1.5 Правил дорожнього руху України.
2.??? Технічна можливість уникнути даної ДТП не встановлювалася діями водія ОСОБА_4 
3. ???У даній дорожній обстановці в діях водія ОСОБА_4 не вбачається невідповідностей вимогам п. 1.5 Правил дорожнього руху.
4. В даній дорожній обстановці водій автомобіля «НИССАН МАКСИМА» ОСОБА_3 повинен був діяти згідно вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху.
5. Водій ОСОБА_3 , якби своєчасно виконав вимоги п. 12.3 Правил Порожнього руху то мав би технічну можливість уникнути зіткнення з автомобілем «TESLA», і в нього не було будь яких перешкод технічного характеру, котрі не дозволили б йому їх виконати.
6. ???При заданому механізмові пригоди, дії водія ОСОБА_3 не відповідали вимогам п. 12.3 Правил дорожнього руху, що з технічної точки зору находиться в причинному зв`язку з настанням події даної ДТП.
7. ???В даній дорожній обстановці водій автомобіля «Додж Челенджер» ОСОБА_5 повинен був діяти згідно вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху.
8. Водій ОСОБА_5 не мав технічної можливості уникнути зіткнення з автомобілем «НИССАН МАКСИМА» своєчасним гальмуванням і зупинкою автомобіля до місця зіткнення, при заданих вихідних даних.
9. При заданому механізмові події, в діях водія автомобіля «Додж Челенджер» ОСОБА_5 невідповідностей вимогам п. 12.3 ПДР України не вбачається (а.с. 67-76).
З вказаного висновку вбачається, що експертизу було проведено на підставі заяви адвоката Денисенка М., показів водія ОСОБА_4 , показів водія ОСОБА_5 та копії матеріалів адміністративної справи на 14 арк. 
Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
Відповідно до частини 2 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» №4 від 01.03.2013 року, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до ст.ст. 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. 
У п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» судам роз`яснено, що відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України (ч. 6 ст. 82 ЦПК, у новій редакції) при розгляді справи про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок, що набрав законної сили, або постанову суду у справі про адміністративне правопорушення, цей вирок або постанова обов`язкові для суду лише з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Тому, розглядаючи позов, який випливає з кримінальної справи чи зі справи про адміністративне правопорушення, суд не вправі обговорювати вину відповідача, а може вирішувати питання лише про розмір відшкодування.
Частиною шостою статті 82 ЦПК України передбачено, що постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена така постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Оскільки у постанові Дніпровського апеляційного суду від 12 березня 2021 року у справі №202/7365/20 досліджено обставини та механізм ДТП, колегія приймає до уваги вказану постанову з урахуванням положень статті 82 ЦПК України. 
Згідно ч.7 ст. 102 ЦПК України у висновку експерта має бути зазначено, що він попереджений (обізнаний) про відповідальність за завідомо неправдивий висновок, а у випадку призначення експертизи судом - також про відповідальність за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків.
Як вбачається із вказано вище висновку №ЕД-19/104-21/11958-ІТ, експерт не був попередженим про кримінальну відповідальність за ст.ст. 384, 385 КК України. 
Приймаючи до уваги, що висновок експерта №ЕД-19/104-21/11958-ІТ від 14 квітня 2021 року складений без урахування показів відповідача, який був безпосередньо учасником ДТП; враховуючи, що висновок складений на підставі пояснень водія ОСОБА_4 , яка є родичкою позивачки та заінтересована у результатах розгляду даної цивільної справи; враховуючи, що експерт не був попередженим про кримінальну відповідальність за ст.ст. 384, 385 КК України,  - колегія дійшла висновку про наявність обгрунтованих сумнівів у об”єктивності результатів дослідження, тому вказаний висновок експерта №ЕД-19/104-21/11958-ІТ не може бути прийнятий судом у якості належного і допустимого доказу. 
Крім того, власник автомобіля, який постраждав внаслідок ДТП, може реалізувати своє право вимоги щодо відшкодування шкоди у межах страхового ліміту шляхом звернення з позовом до страховика, в якого завдавач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Відповідний висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року в справі № 755/18006/15-ц.
Позивачка ОСОБА_1 не навела обгрунтування та не надала доказів щодо вирішення питання про одержання страхового відшкодування від СК “Кредо” у відповідності до полісу №162736051 обов”язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, який був чинним на час вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди; забезпечений транспортний засіб за вказаним полісом - Ніссан Максима н/з НОМЕР_1 (а.с. 14). У даній справі позов до страхової компанії не заявлений, СК “Кредо” до участі у справі у якості співвідповідача безпідставно не залучена. 
Виходячи з викладеного, надавши належної оцінки представленим у справі доказам, у їх сукупності; враховуючи невстановлення вини відповідача у даній дорожньо-транспортній пригоді; враховуючи, що у даній справі позовні вимоги до СК “Кредо” про стягнення матеріальної шкоди у межах ліміту страхового відшкодування не заявлені, - колегія дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_4 з наведених вище підстав. 
Колегія звертає увагу, що клопотання про призначення судової автотехнічної експертизи не заявлене, що підтверджується письмовими матеріалами справи, змістом апеляційної скарги. 
Отже, доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування районним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а лише зводяться до переоцінки доказів.
Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. 
Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. 
Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Таким чином, колегія приходить до висновку про наявність підстав для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення місцевого суду – без змін.  
Керуючись ст.ст. 7, 367, 369, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів, –

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 – залишити без задоволення. 
Рішення Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 06 червня 2022 року – залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках, передбачених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України.
Повний текст судового рішення складено 28 квітня 2023 року.

Головуючий Т.П. Красвітна

Судді І.А. Єлізаренко

О.В. Свистунова