Слідчий суддя у 1-й інстанції: ОСОБА_1 	Справа № 991/4413/23	
Доповідач: ОСОБА_2 	Провадження №11-сс/991/391/23	

АПЕЛЯЦІЙНА ПАЛАТА ВИЩОГО АНТИКОРУПЦІЙНОГО СУДУ

У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

30 травня 2023 року	місто Київ	

Колегія суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
підозрюваного ОСОБА_7 ,
прокурора ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_9 , подану на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 23 травня 2023 року у кримінальному провадженні №52022000000000260 щодо продовження ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строку тримання під вартою,
В С Т А Н О В И Л А:
І. Процедура
1. Судове провадження у цій справі розпочато згідно з апеляційною скаргою, поданою 25.05.2023 відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 309 Кримінального процесуального кодексу України /далі - КПК/ на ухвалу слідчого судді від 23.05.2023, постановлену згідно зіст. 199 КПК (т. 3 а. с. 125, 130-150; т. 4 а. с. 1-14).
ІІ. Зміст оскаржуваного рішення
2. Ухвалою слідчого судді задоволено клопотання детектива - продовжено підозрюваному ОСОБА_7 строк тримання під вартою на 60 днів, тобто до 21.07.2023, але в межах строку досудового розслідування, із визначенням альтернативного запобіжного заходу у виді застави в розмірі 8 052 000 грн. Зазначено, що у разі внесення застави на підозрюваного покладено обов`язки, передбачені п. п. 1-4, 8-9 ч. 1 ст. 194 КПК.
3. Наведене рішення мотивоване тим, що: (1) ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у тому, що будучи директором ДП «ДГ «Ставидлянське», діючи умисно, у співучасті та за попередньою змовою з ОСОБА_10 , ОСОБА_11 і ОСОБА_12 , шляхом зловживання своїм службовим становищем, заволодів грошовими коштами ДП «ДГ «Ставидлянське» під час реалізації сільськогосподарської продукції на користь ТОВ «Юніка Трейд» за договорами контрактації сільськогосподарської продукції на загальну суму 28 502 328,85 грн; (2) наявні ризики, передбачені п. п. 1-3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК; (3) більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти встановленим ризикам та не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного; (4) застава у розмірі 8 052 000 грн не є завідомо непомірною для підозрюваного та здатна гарантувати виконання покладених на нього обов`язків.
ІІI. Вимоги та доводи особи, яка звернулася з апеляційною скаргою
4. В апеляційній скарзі захисник просить скасувати оскаржувану ухвалу і постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання детектива Національного антикорупційного бюро України /далі - НАБУ/ про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 , застосувавши щодо нього запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладенням обов`язків.
4.1. Апеляційна скарга мотивована тим, що (1) підозра необґрунтована, (2) не доведено існування ризиків, (3) не враховано слідчим суддею матеріали, які характеризують підозрюваного, (4) не наведено мотиви неможливості застосування більш м`яких запобіжних заходів, (5) розмір застави, визначений підозрюваному, є непомірним.
4.2. Захисник ОСОБА_9 , будучи обізнаним про дату, час і місце апеляційного розгляду, в судове засідання не прибув, із клопотаннями про відкладення судового засідання чи розгляду апеляційної скарги за його особистої участі не звертався.
IV. Узагальнені позиції інших учасників
5. Інші учасники судового провадження висловили свої позиції.
5.1. Підозрюваний ОСОБА_7 та захисник ОСОБА_6 підтримали апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 та просили її задовольнити з мотивів, наведених у ній.
5.2. Прокурор заперечив проти задоволення апеляційної скарги захисника, просив залишити ухвалу слідчого судді без змін як законну та обґрунтовану.
V. Межі перегляду оскаржуваної ухвали
6. Рішення суду повинно бути законне, обґрунтоване і вмотивоване (ч. 1 ст. 370 КПК).
6.1. Виходячи зі змісту положень ч. 6 ст. 9, ч. 1 ст. 22, ч. 3 ст. 26, ч. 1 ст. 404 КПК, колегія суддів здійснює перегляд оскаржуваної ухвали у межах доводів, викладених в апеляційній скарзі сторони захисту, враховуючи заперечення, висловлені прокурором.
6.2. При вирішенні питання на які з доводів сторони захисту та сторони обвинувачення надати відповіді в ухвалі, апеляційний суд обов`язково враховує (1) обставини, наведені у ч. ч. 3, 4 ст. 132, ч. 3 ст. 176, ч. 2 ст. 177, ст. 178, ч. ч. 1, 2 ст. 194, ст. 199 КПК, котрі з`ясовуються судом при продовженні особі строку тримання під вартою, (2) необхідність здійснення ретельної перевірки всіх доводів апеляційних скарг, які можуть вплинути на результат апеляційного розгляду, зокрема, відповідність оскаржуваного рішення вимогам ч. 1 ст. 370 КПК (постанова Верховного Суду від 05.01.2022 у справі №484/789/19).
6.3. Клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у ст. 184 цього Кодексу, повинно містити виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою (п. 1 ч. 3 ст. 199 КПК).
6.4. Ураховуючи вищенаведене, колегія суддів під час апеляційного розгляду в цьому судовому провадженні перевіряє чи відповідають фактичним обставинам кримінального провадження висновки слідчого судді щодо: (1) продовження існування ризиків, передбачених п. п. 1-3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК; (2) неможливості більш м`яких запобіжних заходів забезпечити належну поведінку підозрюваного; (3) розміру застави.
VI. Встановлені обставини та їх оцінка колегією суддів
7. Під час надання оцінки висновкам слідчого судді апеляційний суд виходить із такого.
(§1) Щодо наявності/відсутності ризиків
8. В оскаржуваному рішенні слідчий суддя дійшов висновку про наявність ризиків, що підозрюваний може (а) переховуватися від органів досудового розслідування та суду, (б) знищити, сховати або спотворити будь-які з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, (в) незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні; (г) вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити те, у якому підозрюється.
8.1. Сторона захисту зазначала, що відсутні ризики, оскільки: (1) ОСОБА_7 під час проведення досудового розслідування й участі у слідчих та процесуальних діях не вживав жодних заходів, спрямованих на переховування від органів слідства; (2) ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду не може оцінюватися виключно на підставі можливого покарання, (3) ОСОБА_7 має позитивну характеристику; (4) у підозрюваного на утриманні перебуває малолітня дочка; (5) ОСОБА_7 має інвалідність 3 групи та ряд хронічних проблем зі здоров`ям; (6) за 2 роки ОСОБА_7 лише 3 рази виїжджав за кордон загалом на 23 дні та повертався до України; (6) зміну місця мешкання підозрюваний здійснює через особисті причини; (7) місце зберігання документів фінансово-господарської діяльності підприємства визначається внутрішніми документами та не обов`язково повинно бути за місцем фактичного ведення фінансово-господарської діяльності; (8) стороною обвинувачення не надано підтвердження, що саме ОСОБА_7 надав будь-які вказівки бухгалтеру щодо необхідності винести документи з офісного приміщення; (9) недоведеними є твердження щодо можливого вчинення ОСОБА_7 інших злочинів; (10) всі необхідні слідчі дії сторона обвинувачення може провести, незалежно від знаходження підозрюваного; (11) всі докази, які стосуються суті підозри та можуть мати значення для кримінального провадження знаходяться у сторони обвинувачення; (12) свідки вже надали слідству необхідні відомості; (13) ОСОБА_7 заборонено спілкуватися зі свідками та підозрюваними; (14) у клопотанні детектива не деталізовано, який саме вплив може чинитись підозрюваним на свідків; (15) використання ОСОБА_7 , ОСОБА_13 та ОСОБА_11 послуг адвоката ОСОБА_9 жодним чином не створює ризики щодо незаконного впливу на свідків; (16) на даний час ОСОБА_7 вже не обіймає займану посаду в ДП «ДГ «Ставидлянське»; (17) прокурором не доведено жодним чином ризик вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_7 .
8.2. Прокурор заперечив проти доводів сторони захисту, вказавши про правильність рішення слідчого судді, зокрема, й у цій частині.
8.3. За наслідками апеляційного перегляду зроблено висновок про те, що встановлені ризики, передбачені п. п. 1-3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК, продовжують існувати.
8.4. Надаючи відповідну оцінку, колегія суддів враховує те, що обов`язковою умовою, за наявності якої до особи може бути застосовано запобіжний захід, у т. ч. продовжено його застосування, є існування хоча б одного з ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК.
8.5. Адже підставою застосування запобіжного заходу є наявність, зокрема, ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний… може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК (ч. 2 ст. 177 КПК).
8.6. Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (ч. 1 ст. 177 КПК).
8.7. Під час розгляду клопотання про продовження застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний установити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність достатніх підстав вважати, що продовжує існувати хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор (п. 2 ч. 1 ст. 194 КПК).
8.8. Із системного аналізу змісту ч. 2 ст. 177 і п. 2 ч. 1 ст. 194 КПК убачається, що при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу в частині встановлення наявності заявлених стороною обвинувачення ризиків суд керується стандартом доведення «достатні підстави».
8.9. Так, існування кожного вказаного у ч. 1 ст. 177 КПК ризику повинно підтверджуватися фактами, наявність яких має бути переконливо продемонстровано (п. п. 85, 86 рішення Європейського Суду з прав людини /далі - ЄСПЛ/ від 30.01.2018 у справі «Макаренко проти України» /Makarenko v. Ukraine, заява №622/11).
8.10. Таким чином, ризики, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.
8.11. Разом із цим, відповідно до ч. 3 ст. 199 КПК клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у ст. 184 цього Кодексу, повинно містити: (1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; (2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
8.12. У ході застосування наведеного підходу судом апеляційної інстанції враховуються наступні факти, у відповідності до яких:
(1) ОСОБА_7 має паспорт громадянина України, в тому числі для виїзду за кордон - серія та номер НОМЕР_1 (дійсний до 15.08.2029) (т. 1 а. с. 34, 36), має третю групу інвалідності (т. 3 а. с. 42-43), протягом 25.03.2021-24.03.2023 обіймав посаду директора ДП «ДГ «Ставидлянське» (т. 2 а. с. 4; т. 3 а. с. 16);
(2) за період 2021-2022 підозрюваний отримав дохід у розмірі 751 177,56 грн, його матері протягом 2020-2022 податковими агентами нараховано дохід у розмірі 709 171 грн., його батьку - 243 634 грн. (т. 1 а. с. 38-39, т. 3 а. с. 17-18, 21);
(3) на праві приватної власності родина ОСОБА_7 володіє нежитловими приміщеннями (2,1 кв. м і 139,8 кв. м), квартирами (52,6 кв. м і 70,9 кв. м), житловим будинком (198,5 кв. м), трьома земельними ділянками (площею 0,1 га, 0,0062 га, 0,0074 га), магазином-павільйоном (71,6 кв. м) (т. 1 а. с. 39-42);
(4) ОСОБА_7 протягом 2014-2022 років відчужив автомобіль MAZDA 6 2006 року випуску, TOYOTA LAND CRUISER 200 2010 року випуску, TOYOTA VENZA 2011 року випуску, квартиру площею 88 кв м. у м. Бровари та 2/3 квартири площею 70,9 кв. м у м. Бровари (т. 1 а. с. 39, 43);
(5) ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК (т. 1 а. с. 23-31);
(6) 14.11.2022 головний бухгалтер ДП «ДГ «Ставидлянське» ОСОБА_14 доповідала ОСОБА_7 , що під час проведення обшуку усі необхідні документи винесли з офісного приміщення (т. 2 а. с. 172-173, 194, 211-213, 223-224);
(7) 18.01.2023 під час допиту свідок ОСОБА_15 , який перебував на посаді директора ДП «ДГ «Ставидлянське» до 2021 року,вказав, що «приїхали до мене ОСОБА_16 і ОСОБА_17 …вони сказали мені підписувати договори, але я запитав чому договори не з ОСОБА_18 домом НААН і чому низька ціна, тому що я міг продати товарне зерно без проблем і по вищій ціні. Я відмовився підписувати договори, хоча на мене тиснули…на скільки мені відомо у 2021 році ОСОБА_16 вдалося призначити на ДП «ДГ «Ставидлянське» свою людину ОСОБА_7 » (т. 2 а. с. 160-163);
(8) підозрюваний обізнаний, що в цьому кримінальному провадженні з різним процесуальним статусом, крім нього, приймають участь ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_10 , ОСОБА_19 , ОСОБА_13 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_15 , службові особи та представники ТОВ «Енергетик Дніпро», ТОВ «Агро фонд», ТОВ «Агро-Зерно», ТОВ «Натурал Петрол», ТОВ «Анте Медіам», ТОВ «Завод біодобрив «Тривко», ТОВ «АМ-Захід», ТОВ «КьЮЕндАр», ТОВ «ТІС - ЗЕРНО», ТДВ «Ренійський Елеватор», ТОВ «Трейд Глобал», ТОВ «Стартлен» та ТОВ «Агрокомпанія «Піреус» (т. 1 а. с. 136-143, 159, 161-163; т. 2 а. с. 51-53, 56-58, 62-64, 67-68, 73-75, 155-163).
8.13. Ураховуючи, що ОСОБА_7 має паспорт громадянина України, в т. ч. для виїзду за кордон, під час воєнного стану може без обмежень перетинати державний кордон України, враховуючи встановлену йому групу інвалідності, він та члени його сім`ї володіють значними майновими активами та існує висока ймовірність його притягнення до кримінальної відповідальності з призначенням покарання у виді реального позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років (може бути призначене за злочин, передбачений ч. 5 ст. 191 КК, у вчиненні якого він обґрунтовано підозрюється), то наявний ризик його переховування від органу досудового розслідування та суду.
8.14. Наявність ризику знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, підтверджуються тим, що під час проведення обшуку головний бухгалтер ДП «ДГ «Ставидлянське» ОСОБА_14 доповідала ОСОБА_7 , що усі необхідні документи винесли з офісного приміщення. Також на даний час досудове розслідування ще триває і сторона обвинувачення не завершила збирання доказів у кримінальному провадженні. Факт звільнення не свідчить про відсутність у ОСОБА_7 можливості знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, зокрема, з допомогою третіх осіб.
8.15. Крім того, оскільки ОСОБА_7 обізнаний про осіб, які давали показання у кримінальному провадженні, він може вчиняти спроби особистого чи через інших осіб впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні з метою зміни ними показань. Зокрема, зважаючи на те, що при визначенні наявності ризику впливу на свідків слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме: спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акта до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (ч. ч. 1, 2 ст. 23, ст. 224 КПК).
8.16. Ризик вчинити інше кримінальне правопорушення підтверджується стійкістю сформованих злочинних намірів підозрюваного разом зі співучасниками злочину, та їх схильність до вчинення злочинів, враховуючи тривалий час вчинення кримінального правопорушення, розподіл ролей, що ймовірно супроводжувалося укладенням фіктивних угод. Проте в частині можливості продовжити вчинення злочину, у якому ОСОБА_7 підозрюється, зазначений ризиик відсутній, враховуючи, що від часу закінчення у підозрюваного контракту щодо роботи на ДП «ДГ «Ставидлянське» минуло більше місяця, упродовж якого ОСОБА_7 перебував під вартою (т. 3 а. с. 16).
8.17. Ураховуючи, що в оскаржуваному рішенні слідчий суддя, виходячи з доводів сторони обвинувачення, зазначив достатні підстави, наявність яких підтверджується дослідженими доказами, існування встановлених ризиків підтвердилося, крім як ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК, в частині продовжити вчинення злочину, у якому ОСОБА_7 підозрюється. Адже, як вважає колегія суддів, в ухвалі від 23.05.2023 ймовірність настання наведених ризиків не зазначена абстрактно, а переконливо продемонстрована. В той час як жодним чином не пояснено в який спосіб підозрюваний може продовжити вчинення злочину, у якому він підозрюється, враховуючи звільнення ОСОБА_7 з роботи на державному підприємстві та перебування під вартою.
8.18. Однак вказане не свідчить, що поза всяким сумнівом ОСОБА_7 здійснюватиме відповідні дії. Але наведені факти, котрі підтверджують, що підозрюваний має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому, стороною захисту в ході апеляційного перегляду не було спростовано.
(§2) Щодо застосованого запобіжного заходу
9. В оскаржуваній ухвалі слідчий суддя зазначив, що, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, існують обґрунтовані підстави вважати, що на даному етапі кримінального провадження запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є необхідним для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного та зможе запобігти встановленим ризикам. 
9.1. Сторона захисту зазначила, що сторона обвинувачення у своєму клопотанні жодним чином не аргументувала неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, хоча, на думку сторони захисту, застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту з урахуванням всіх обставин та положень, передбачених ст. 178 КПК, повною мірою відповідатиме меті запобіжного заходу як такого.
9.2. Прокурор вказав, що слідчий суддя належним чином оцінивши обґрунтованість підозри та наявність ризиків, передбачених п. п. 1-3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК, правильно визначив вид застосованого запобіжного заходу.
9.3. За наслідками апеляційного перегляду колегія суддів вважає, що слідчий суддя правильно визначив вид запобіжного заходу, який необхідно застосувати.
9.4. Надаючи саме таку оцінку, суд апеляційної інстанції виходить зі стандарту доведення «достатні підстави».
9.5. Так, слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти встановленим ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою (ч. 3 ст. 176 КПК).
9.6. Отже, інші більш м`які запобіжні заходи ніж тримання під вартою не зможуть запобігти встановленим ризикам лише за умови встановлення ймовірності цього, із огляду на встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу обставини.
9.7. Більш м`якими запобіжними заходами, у порівнянні з триманням під вартою є: (а) домашній арешт; (б) застава; (в) особисте зобов`язання; (г) особиста порука.
9.8. При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки (ч. 1 ст. 178 КПК).
9.9. Санкцією ч. 5 ст. 191 КК передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна.
9.10. Тобто досудове розслідування у кримінальному провадженні №52022000000000260 щодо ОСОБА_7 стосується розслідування обставин вчинення ним особливо тяжкого кримінального правопорушення та існує ймовірність його притягнення до кримінальної відповідальності з призначенням покарання у виді реального позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років (т. 1 а. с. 11-12, 23-31).
9.11. Ураховуючи обставини, якими слідчий суддя обґрунтував наявність ризику переховування підозрюваного, зокрема, його доходи у розмірі 751 177,56 грн, доходи батьків у сукупному розмірі 952 805 грн (709 171 грн+243 634 грн), наявність у власності родини нежитлових приміщень у м. Києві та м. Бровари, магазину у м. Бровари, двох квартир та одного житлового будинку в м. Бровари, трьох земельних ділянок у м. Бровари, наявність паспорта громадянина України, в т. ч. для виїзду за кордон, можливість виїхати за межі України під час воєнного стану, зважаючи на існування високої ймовірності притягнення до кримінальної відповідальності з призначенням покарання у виді реального позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років, колегія суддів погоджується, що інші більш м`які запобіжні заходи не здатні запобігти установленим ризикам.
(§3) Щодо розміру застави, визначеного слідчим суддею
10. Слідчий суддя застосував до ОСОБА_7 альтернативний запобіжний захід у виді застави в розмірі 8 052 000 грн, яка не є завідомо непомірною для підозрюваного та буде достатньою для гарантування виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.
10.1. Сторона захисту зазначила, що визначений слідчим суддею розмір застави є необґрунтованим і таким, що не відповідає особі підозрюваного, його майновому стану при відсутності ризиків, визначених ст. 177 КПК.
10.2. Прокурор на противагу доводам сторони захисту вказав, що застосований розмір застави є помірним для ОСОБА_7 і зможе запобігти встановленим ризикам.
10.3. За наслідками апеляційного перегляду колегія суддів дійшла висновку щодо правильності визначення слідчим суддею розміру застави.
10.4. Порядок визначення розміру застави регулюється ст. 182 КПК.
10.4.1. Розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. У виключних випадках, якщо слідчий суддя встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого кримінального правопорушення, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно (п. 3 абз. 1, абз. 2 ч. 5 ст. 182 КПК).
10.4.2. Розмір застави визначається слідчим суддею з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 КПК. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього (ч. 4 ст. 182 КПК).
10.4.3. Отже, з одного боку, розмір застави повинен бути таким, щоб загроза її втрати утримувала б підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки, а з іншого, не має бути таким, щоб через очевидну неможливість виконання умов цього запобіжного заходу призвело б до подальшого його ув`язнення, яке в останньому випадку перетворилося б на безальтернативне.
10.4.4. Разом із цим, сума (застави) повинна бути оцінена з врахуванням особи обвинуваченого, його активів та взаємовідносин з особами, які мають забезпечить його безпеку, іншими словами, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри (впевненості), при якому перспектива втрати застави, у випадку відсутності на суді, буде достатнім стримуючим засобом, щоб унеможливити перешкоджання особою встановленню істини у кримінальному провадженні ( п. 78 рішення ЄСПЛ від 28.09.2010 у справі «Мангурас проти Іспанії»/ Mangouras v. Spain, заява №12050/04).
10.5. Застосовуючи наведений підхід до обставин цієї справи, колегія суддів виходить із таких обставин, згідно з якими: 
(1) за період 2021-2022 підозрюваний отримав дохід у розмірі 751 177,56 грн, його матері протягом 2020-2022 податковими агентами нараховано дохід у розмірі 709 171 грн., його батьку - 243 634 грн. (т. 1 а. с. 38-39, т. 3 а. с. 17-18, 21);
(2) родина ОСОБА_7 володіє нежитловими приміщеннями у м. Києві та м. Бровари, магазином у м. Бровари, двома квартирами та одним житловим будинком у м. Бровари, трьома земельними ділянками у м. Бровари, 100% статутного капіталу ТОВ «АНТИ» (т. 1 а. с. 39-42);
(3) ОСОБА_7 протягом 2014-2022 років відчужив автомобіль MAZDA 6 2006 року випуску, TOYOTA LAND CRUISER 200 2010 року випуску, TOYOTA VENZA 2011 року випуску, квартиру площею 88 кв. м у м. Бровари та 2/3 квартири площею 70,9 кв. м у м. Бровари (т. 1 а. с. 39, 43);
(4) ОСОБА_11 під час розмови 24.10.2022 зазначила: «мы не платим зарплату, мы не платим налоги, мы не платим НДС, мы не платим за землю. Мы ничего не платим…Они продали всю пшеницу и сидят на мешках с деньгами… Он уже довёл его до ручки. Я не знаю: может, он его банкротить собирается, конечно, скорее всего» (т. 1 а. с. 78), що свідчить про доходи підозрюваного, отримання яких офіційно не відображено;
(5) ОСОБА_11 у розмові з ОСОБА_27 13.10.2022 повідомила: «Мам, ну я же говорю, что я ОСОБА_28 сегодня сказала, я уже ОСОБА_28 написала, говорю: «ОСОБА_29, что вы тянете? Я тебе сказала, я вам две недели назад сказала, что вы тянете? У вас есть *** бабки. Уже сейчас идет пшеница, вы её продаете за черный нал, у вас есть бабки. Что вы тянете?» (т. 1 а. с. 72);
(6) у кримінальному провадженні 52022000000000260, в якому ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК, проводиться розслідування щодо обставин можливого заволодіння бюджетними коштами в розмірі 28 502 328,85 грн (т. 1 а. с. 23-31).
10.6. Ураховуючи майновий стан ОСОБА_7 та членів його сім`ї, наявність обґрунтованої підозри щодо його причетності до заволодіння бюджетними коштами в розмірі 28 502 328,85 грн, визначений слідчим суддею розмір застави хоч і є досить значним, але, як вбачається з матеріалів справи, не є явно непомірним для підозрюваного.
10.7. Отже, визначений розмір застави відповідає вимогам ч. 5 ст. 182 КПК.
10.8. При цьому незважаючи на відсутність ризику продовжити вчинення злочину, у якому підозрюється ОСОБА_7 , підстави зменшення визначеного розміру застави відсутні, оскільки продовжує існувати ризик вчинення іншого кримінального правопорушення, наведений у п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК в альтернативній формі, на що вказує використаний у формулюванні ризику повторюваний сполучник «чи».
10.9. Ураховуючи наведене, сплата визначеної слідчим суддею суми застави, здатна запобігти ризикам, передбаченим ч. 2 ст. 177 КПК, оскільки можливість її втрати утримуватиме підозрюваного ОСОБА_7 від вчинення відповідних дій. У випадку несплати застави запобігти ризикам можливо лише, якщо до підозрюваного буде застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
(§4) Висновки
11. Рішення, одне з яких за результатами розгляду апеляційної скарги може постановити апеляційний суд, передбачені ст. 407 КПК.
11.1. За наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді суд апеляційної інстанції має право, зокрема, залишити ухвалу без змін (п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК).
11.2. Із огляду на наведене апеляційну скаргу сторони захисту слід залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді - без змін.
Керуючись ст. ст. 2, 7, 8, 9, 22, 26, 132, 176-178, 182, 193, 194, 196, 309, 370, 376, 393, 395, 404, 405, 407, 418, 419, 424, 532 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу захисника залишити без задоволення, ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 23 травня 2023 року - без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:	ОСОБА_2   	
Судді:	ОСОБА_3 	
 	ОСОБА_4