Ухвала
 
24 квітня 2023 року
м. Київ
 
справа № 201/3322/19
провадження № 61-5185ск23 
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Дундар І. О. (суддя-доповідач), Антоненко Н. О., Русинчука М. М., розглянув касаційну скаргу  ОСОБА_1 , яка підписана представником ОСОБА_2 , на постанову Дніпровського апеляційного суду від 07 березня 2023 року у справі за позовом Дніпровського національного університету залізничного транспорту імені Академіка В.Лазаряна до ОСОБА_1 про зобов`язання вчинити певні дії,
 
ВСТАНОВИВ:
 
Відповідно до частини третьої статті 6 Закону України «Про доступ до судових рішень» суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Реєстру.
Аналіз Єдиного державного реєстру судових рішень свідчить, що березні 2019 року Дніпровський національний університет залізничного транспорту імені Академіка В.Лазаряна звернулися до суду з позовом до ОСОБА_1 про зобов`язання вчинити певні дії, у якому просило суд зобов`язати відповідача привести фасадний вигляд своєї квартири АДРЕСА_1 до первинного стану шляхом відновлення площі та загального вигляду балконів.
Позовна заява мотивована тим, що Дніпровський національний університет залізничного транспорту імені Академіка В.Лазаряна є балансоутримувачами будинку АДРЕСА_2 , збудованого у 1937 році. Власником квартири № 3 розташованої в указаному будинку є відповідач ОСОБА_1 , яка з 17 січня 2018 року розпочала самочинно руйнувати балконні плити - здійснювати реконструкцію своєї частини будинку (квартири), шляхом перепланування кімнат та збільшення площі балконів, внаслідок чого збільшилась площа балконів та змінився загальний вид фасаду будинку. 13 серпня 2018 року Управлінням державного архітектурно - будівельного контролю Дніпропетровської міської ради скасовано повідомлення про початок виконання будівельних робіт щодо об`єктів за класом наслідків належать до об`єктів з незначними наслідками (ССІ) ДП 061173550790 від 21 грудня 2017 року на реконструкцію квартири АДРЕСА_1 , на підставі недостовірних даних в частині належно затвердженого проекту, що є підставою вважати об`єкт самочинним будівництвом.
Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 23 червня 2020 року у задоволенні позовних вимог Дніпровського національного університету залізничного транспорту імені Академіка В.Лазаряна відмовлено.
Постановою Дніпровського апеляційного суду від 07 березня 2023 року рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 23 червня 2020 року скасовано. Позовні вимоги Дніпровського національного університету залізничного транспорту імені Академіка В.Лазаряна задоволено. Зобов`язано ОСОБА_1 привести фасадний вигляд належної їй квартири АДРЕСА_1 до первинного стану шляхом відновлення площі та загального вигляду балконів з дотриманням державних будівельних норм. Вирішено питання про розподіл судових витрат.
ОСОБА_1 03 квітня 2023 року засобами поштового зв`язку подала до Верховного Суду касаційну скаргу, яка підписана представником ОСОБА_2, на постанову Дніпровського апеляційного суду від 07 березня 2023 року.  ОСОБА_1 посилається на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права та просить постанову суду апеляційної інстанції скасувати та направити справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких мотивів.
У частині третій статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.
Предметом касаційного оскарження є судові рішення, ухвалені у справі про зобов`язання привести фасадний вигляд квартири до первинного стану шляхом відновлення площі та загального вигляду балконів.
Відповідно до пункту 2 частини 6 статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є: справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Справа № 201/3322/19 є незначної складності та не належить до виключень, передбачених пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України.
Європейський суд з прав людини зауважує, що національні суди мають вибирати способи такого тлумачення, які зазвичай можуть включати акти законодавства, відповідну практику, наукові дослідження тощо (VOLOVIK v. UKRAINE, № 15123/03, § 45, ЄСПЛ, 06 грудня 2007 року).
Тлумачення статті 19 ЦПК України свідчить, що малозначна справа є такою в силу своїх властивостей, незалежно від того чи визнавав її такою суд першої чи апеляційної інстанції.
Оскільки частина шоста статті 19 ЦПК України розміщена в розділі 1 Загальних положень ЦПК України, то вона поширюються й на стадію касаційного провадження.
З урахуванням предмету позову, характеру правовідносин, складності справи, а також значення справи для сторін і суспільства, Верховний Суд вважає за можливе визнати цю справу малозначною.
Посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню, касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять.
Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).
Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).
Європейський суд з прав людини вказує, що було б важко погодитися з тим, що Верховний Суд у ситуації, коли відповідне національне законодавство дозволило йому відфільтрувати справи, що надходять до нього, має бути пов`язаним з помилками нижчих судів при визначенні питання щодо надання комусь доступу до нього. В іншому випадку це може серйозно заважати роботі Верховного Суду і зробить неможливим виконання Верховною Судом своєї специфічної ролі. У прецедентній практиці Суду вже було підтверджено, що повноваження вищого суду щодо визначення своєї юрисдикції не можуть бути обмежені таким чином (ZUBAC v. CROATIA, № 40160/12, § 122, ЄСПЛ, від 05 квітня 2018 року).
Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.
Таким чином, оскаржене рішення ухвалене у малозначній справі. Тому у відкритті касаційного провадження слід відмовити, оскільки касаційна скарга  ОСОБА_1 подана на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Керуючись статтями 19, 260, 389, 394 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
 
УХВАЛИВ:
 
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , яка підписана представником ОСОБА_2 , на постанову Дніпровського апеляційного суду від 07 березня 2023 року у справі за позовом Дніпровського національного університету залізничного транспорту імені Академіка В.Лазаряна до ОСОБА_1 про зобов`язання вчинити певні дії.
 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                         І. О.  Дундар  
 
Н. О. Антоненко
 
М. М. Русинчук