Ухвала
Іменем України
 
28 червня 2023 року
м. Київ
 
справа № 200/9578/13
провадження № 61-9093ск23
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Зайцева А. Ю. (суддя-доповідач), Коротенка Є. В., Тітова М. Ю.,
 
розглянувши касаційну скаргу адвоката Дрозд Катерини Товітівни як представника ОСОБА_1 на постанову Дніпровського апеляційного суду від 16 травня 2023 року у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» про видачу дубліката виконавчого документу, заміну стягувача у виконавчому листі та поновлення строків на його пред`явлення,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У лютому 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» (далі - ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп») звернулося до суду із заявою, в якій просило поновити строк для пред`явлення виконавчого листа у справі № 200/9578/13 до виконання, замінити у цьому виконавчому листі сторону стягувача з Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» (далі - ПАТ «КБ «Надра») на ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» та видати дублікат виконавчого листа.
 
Заяву ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» мотивувало тим, що рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 02 жовтня 2013 року стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь ПАТ «КБ «Надра» заборгованість на суму 1 372 496,17 грн. Згідно з договором про відступлення прав вимоги від 12 травня 2020 року № GL3N217214 ПАТ «КБ «Надра» відступило новому кредиторові право вимоги за кредитним договором від 14 липня                  2008 року № 851290/ФЛ, а отже відбулась зміна кредитора у даних кредитних правовідносинах, тому заявник просив замінити вибулу сторону на правонаступника. Крім цього, заявником втрачено виконавчі листи, а також пропущено строк для їх пред`явлення до виконання, який заявник просив поновити.
 
Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська ухвалою від 01 березня              2021 року заяву задовольнив. Видав дублікати виконавчих листів у справі             № 200/9578/13 за позовом ПАТ «КБ «Надра» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Замінив сторону стягувача у виконавчих листах № 200/9578/13 з ПАТ «КБ «Надра» на ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп». Поновив ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» строк для пред`явлення дублікатів виконавчих листів у справі № 200/9578/13 до виконання.
 
Дніпровський апеляційний суд постановою від 16 травня 2023 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Дрозд К. Т. задовольнив частково. Ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 01 березня            2021 року скасував та ухвалив нове рішення, яким заяву задовольнив. Видав дублікати виконавчих листів у справі № 200/9578/13 за позовом ПАТ «КБ «Надра» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором про стягнення заборгованості за кредитним договором. Замінив сторону стягувача у виконавчих листах № 200/9578/13 з ПАТ «КБ «Надра» на ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп». Поновив ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» строк для пред`явлення дублікатів виконавчих листів у справі № 200/9578/13 до виконання.
 
15 червня 2023 року адвокат Дрозд К. Т. як представник ОСОБА_1 подала засобами поштового зв`язку касаційну скаргу на постанову Дніпровського апеляційного суду від 16 травня 2023 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржуване судове рішення в частині задоволення заяви про видачу дубліката виконавчого документу, заміну стягувача у виконавчому листі та поновлення строків на його пред`явлення та в цій частині ухвалити нове рішення, яким у  задоволенні заяви відмовити; в іншій частині рішення суду залишити без змін.
 
Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з наступних підстав.
 
Відповідно до частини першої статті 406 ЦПК України ухвали судів першої та апеляційної інстанцій можуть бути оскаржені в касаційному порядку у випадках, передбачених пунктами 2, 3 частини першої статті 389 цього Кодексу.
 
Згідно з пунктом 24 частини першої статті 353 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.
 
Пунктом 2 частини першої статті 389 ЦПК України передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.
 
Отже, зміст пункту 24 частини першої статті 353 та пункту 2 частини першої статті 389 ЦПК України, яка є спеціальною нормою процесуального права та регламентує право касаційного оскарження судових рішень, свідчить про те, що оскарження ухвал суду першої інстанції про відмову в поновленні пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, після їх перегляду в апеляційному суді, у касаційному порядку не передбачено. Постанова апеляційного суду, прийнята за наслідками апеляційного перегляду ухвали місцевого суду, також не може бути предметом перегляду у касаційному порядку.
 
Згідно з пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
 
Ураховуючи наведене, у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою адвоката Дрозд К. Т. як представника ОСОБА_1 на постанову Дніпровського апеляційного суду від 16 травня 2023 року в частині поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання необхідно відмовити з підстави, передбаченої пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України.
 
Пункт 9 частини першої статті 129 Конституції України визначає, що однією із основних засад судочинства є обов`язковість судового рішення.
 
Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд (стаття 129-1 Конституції України).
 
Відповідно до статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.
 
Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. 
 
Згідно зі статтею 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив.
 
Відповідно до частини першої, другої, п`ятої статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.
 
Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
 
Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.
 
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року у справі            № 2-7763/10 (провадження № 14-197цс21) зроблено висновок про те, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін. Зміна кредитора в зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин. У зв`язку із заміною кредитора в зобов`язанні саме зобов`язання зберігається цілком і повністю, змінюється лише його суб`єктний склад у частині кредитора. Процесуальне правонаступництво є похідним від матеріального та випливає з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони в матеріальному правовідношенні її правонаступником). Процесуальне правонаступництво передбачене статтею 55 ЦПК України. Це перехід процесуальних прав та обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні. У зв`язку із цим для вирішення судом питання щодо процесуальної заміни сторони у справі необхідна наявність відповідних первинних документів, які підтверджують факт вибуття особи з матеріального правовідношення та перехід її прав та обов`язків до іншої особи - правонаступника. Матеріальне правонаступництво реалізується в межах процесуального правонаступництва виключно за правилами останнього.
 
Встановивши, що внаслідок укладення договору про відступлення права вимоги від 29 квітня 2020 року № GL3N21721 та договору про відступлення прав вимоги від 12 травня 2020 року № GL3N217214 відбулася заміна кредитора у зобов`язанні за кредитним договором від 14 липня 2008 року № 8851290/ФЛ з ПАТ КБ «Надра» на ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп», апеляційний суд дійшов правильного висновку про наявність підстав для задоволення заяви ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» про заміну стягувача у виконавчому листі. 
 
Частиною першою статті 431 ЦПК України передбачено, що виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.
 
Згідно з підпунктом 17.4 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.
 
Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, вкрадено, знищено або істотно пошкоджено.
 
При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен подати докази на підтвердження втрати виконавчого листа, а суд має перевірити, чи не було виконано рішення суду на підставі якого його видано, чи не втратило судове рішення законної сили, чи не пропущений строк на пред`явлення до виконання.
 
Якщо строк для пред`явлення виконавчого документу до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Аналогічного висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 21 серпня 2019 року у справі № 2-836/11 (провадження                  № 14-308цс19).
 
Єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата. Сам факт відсутності виконавчого документа у стягувача та в органі державної виконавчої служби свідчить про те, що його було втрачено.
 
Встановивши, що оригінали виконавчих листів, виданих Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська, втрачено, у зв`язку з чим стягувач позбавлений можливості повторно пред`явити їх до виконання, а рішення про стягнення заборгованості за кредитним договором не виконано, з урахуванням поновленого ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» пропущеного строку для пред`явлення виконавчих листів до виконання, апеляційний суд дійшов правильного висновку про наявність підстав для видачі дублікатів виконавчих листів.
 
Аргументи касаційної скарги не спростовують висновків суду, правильне застосовування судом норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, а наведені у скарзі доводи не дають підстав для висновку про незаконність судового рішення та зводяться до переоцінки доказів, що згідно з вимогами статті 400 ЦПК України не входить до компетенції суду касаційної інстанції.
 
Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
 
З огляду на викладене, у відкритті касаційного провадження в частині оскарження постанови Дніпровського апеляційного суду від 16 травня 2023 року про видачу дубліката виконавчого документу та заміну стягувача у виконавчому листі необхідно відмовити, оскільки касаційна скарга є необґрунтованою, а оскаржуване судове рішення в цій частині є законним та обґрунтованим, постановлено з додержанням норм права, підстави для його скасування відсутні.
 
Керуючись пунктом 1 частини другої статті 394, частиною четвертою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
 
УХВАЛИВ:
 
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою адвоката Дрозд Катерини Товітівни як представника ОСОБА_1 на постанову Дніпровського апеляційного суду від 16 травня 2023 року у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» про видачу дубліката виконавчого документу, заміну стягувача у виконавчому листі та поновлення строків на його пред`явлення. 
 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді:	А. Ю. Зайцев	
   	  Є. В. Коротенко	
 	 	
 	М. Ю. Тітов