ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/987/23 Справа № 203/322/23 	  	Суддя у 1-й інстанції - Черваньова Ю. М. Суддя у 2-й інстанції - Пістун А. О.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

11 травня 2023 року                                                        м. Дніпро
Суддя Дніпровського апеляційного суду Пістун А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро, апеляційну скаргу захисника Ломакіна Володимира Володимировича, в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 31 березня 2023 року у справі про адміністративне правопорушення, якою: 
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,-
В С Т А Н О В И В :
Цією постановою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.
При обставинах зазначених в оскаржуваній постанові, ОСОБА_2 06.01.2023 року о 16.25 годині в м.Дніпро по проспекту Олександра Поля, 109 керував автомобілем марки Mitsubishi Lancer номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови. Від проходження у встановленому законом порядку медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився.
Не погоджуючись з вищевказаною постановою захисник Ломакін В.В. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати та постановити нову, якою провадження у справі закрити.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що у протоколі про адміністративне правопорушення не вказано, що додається відеозапис, водію не було доведено що ведеться відеофіксація, а тому не можливо визначити носій, на який було записано відео оригінал, чи був цей носій законний та інше і яким чином він потрапив до матеріалів справи.
Вказує, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, що підтверджують вину ОСОБА_2 , а саме те, що останній керував транспортним засобом і був зупинений працівниками поліції в процесу руху.

Особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 та його захисник Ломакін В.В. в судове засідання не з`явились, про місце та час розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки до суду не повідомили.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність постанови суду в межах апеляційної скарги, співставивши їх з наявними в матеріалах справи доказами, апеляційний суд приходить до наступних висновків.
Як слідує з матеріалів справи ОСОБА_2 порушив пункт 2.5 Правил дорожнього руху України за, що передбачена відповідальність згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає, зокрема, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за встановлених та викладених у постанові обставин, підтверджується зібраними в справі доказами, зокрема, даними протоколу про адміністративне правопорушення, письмовими поясненнями свідка, рапортом працівника поліції, відеозаписом згідно яких ОСОБА_2 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.
Суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність в особи яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з тим, що останній відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан спяніння.
Доводи апелянта про те, що у протоколі про адміністративне правопорушення не вказано, що додається відеозапис, водію не було доведено що ведеться відеофіксація, а тому не можливо визначити носій, на який було записано відео оригінал, чи був цей носій законний та інше і яким чином він потрапив до матеріалів справи не є такими, що тягніть за собою безумовне скасування по суті правильно постановленої постанови.
Крім того, відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Наявні в матеріалах справи докази дають можливість встановити наявність адміністративного правопорушення, винність ОСОБА_2 в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, а тому визнають належними та допустимими.
Не заслуговують на увагу й доводи апелянта про те, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, що підтверджують вину ОСОБА_2 , а саме те, що останній керував транспортним засобом і був зупинений працівниками поліції в процесу руху, оскільки до матеріалів провадження долучено письмові пояснення свідка ОСОБА_3 , який зазначив, що бачив п”яного чоловіка, який сів у автомобіль Mutsubishi Lancer. В судовому засіданні даний свідок підтвердив надані ним пояснення та під час відтворення відеозапису вказав, що до автомобілю сідав саме той чолові, якого він бачив.
Інші доводи наведені в апеляційній скарзі не заслуговують на увагу і не можуть бути взяті до уваги, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Тобто сам факт відмови ОСОБА_2 від проходження огляду був причиною притягнення його до адміністративної відповідальності.
Вина останнього підтверджується вищезазначеними матеріалами справи в їх сукупності та взаємозв`язку, а тому доводи апеляційної скарги суд сприймає критично, як намагання уникнути відповідальності за вчинене.
Стягнення на ОСОБА_2 накладено відповідно до вимог ст. 33 КУпАП у межах, установлених ч. 1 ст. 130 КУпАП, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, даних про особу порушника, які зазначені у адміністративному протоколі, ступеня вини, відсутності обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.
Отже, посилання апелянта на незаконність постанови судді є непереконливими.
Зважаючи на викладене, постанова суду щодо доведеності вини, кваліфікації дій, накладеного стягнення є законною та обґрунтованою, і підстав для її скасування не має, тому апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд- 
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу захисника Ломакіна Володимира Володимировича, в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , — залишити без задоволення.
Постанову Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 31 березня 2023 року щодо ОСОБА_4 — залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає. 

Суддя А.О. Пістун