ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2023 року 
м. Київ
справа № 823/619/17
адміністративне провадження № К/9901/54668/18/  К/9901/54760/18
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
головуючого судді Стародуба О.П.,
суддів: Єзерова А.А., Коваленко Н.В. 
розглянув у письмовому провадженні у касаційному порядку касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 31.05.2018 р та касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Приват-Агро-Білозір`я» на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 05 лютого 2018 року (головуючий-суддя Тимошенко В.П.) та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 31 травня 2018 року (головуючий-суддя - Горяйнов А.М., судді: Кузьмишина О.М., Файдюк В.В.)
у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Черкаської районної державної адміністрації Черкаської області, третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Приват-Агро-Білозір`я», про скасування рішення та зобов`язання вчинити дії,
КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ
У квітні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просив:
1) визнати протиправним та скасувати відмову Черкаської районної державної адміністрації щодо затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 15,0 га з передачею ОСОБА_1 нерозподілених (не витребуваних) земельних (паїв) в оренду терміном на 10 років кадастровий номер 7124981000:01:004:0517 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (до моменту отримання власниками державних актів про право власності на цю земельну ділянку) в адміністративних межах Білозірської сільської ради (за межами населеного пункту) Черкаського району Черкаської області, яка викладена в листі за №286/01-23 від 24.01.2017;
2) зобов`язати Черкаську районну державну адміністрацію прийняти рішення про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 15,0 га з передачею ОСОБА_1 нерозподілених (не витребуваних) земельних (паїв) в оренду терміном на 10 років кадастровий номер 7124981000:01:004:0517 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (до моменту отримання власниками державних актів на право власності на цю земельну ділянку) в адміністративних межах Білозірської сільської ради (за межами населеного пункту) Черкаського району Черкаської області.
ВСТАНОВЛЕНІ СУДАМИ ПОПЕРЕДНІХ ІНСТАНЦІЙ ОБСТАВИНИ СПРАВИ
Судами попередніх інстанцій встановлено, що розпорядженням Черкаської районної державної адміністрації від 14.12.2015 №342 ОСОБА_1 був наданий дозвіл на розробку документації із землеустрою щодо передачі нерозподілених (невитребуваних) земельних ділянок (паїв) загальною площею 15,00 га в оренду терміном на 10 років до моменту отримання їх власниками документів на право власності на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані в адміністративних межах Білозірської сільської ради, за межами населеного пункту.
Згідно з витягом із Державного земельного кадастру про земельну ділянку державна реєстрація земельної ділянки площею 15,00 га (з кадастровим номером 7124981000:01:004:0517) за заявою ОСОБА_1 здійснена на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) від 12.01.2015, виготовленої ТОВ «Теодоліт».
18.08.2016 позивач звернувся до Черкаської районної державної адміністрації із заявою про прийняття рішення щодо затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 15,0 га з передачею нерозподілених (невитребуваних) земельних (паїв) в оренду мені терміном на 10 років для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (до моменту отримання власниками державних актів на право власності на цю земельну ділянку) в адміністративних межах Білозірської сільської ради (за межами населеного пункту) Черкаського району, Черкаської області, додавши до заяви оригінал самої технічної документації та копію Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку.
За результатами розгляду заяви Черкаська районна державна адміністрація листом від 24.01.2017 №286/01-23 повідомила позивача про результати розгляду заяви, зазначивши, що вказана земельна ділянка знаходиться у користуванні товариства з обмеженою відповідальністю «Приват-Агро-Білозір`я» (терміном на 7 років для ведення товарного сільськогосподарського виробництва) на підставі розпорядження від 22.11.2016 №355. На вказану земельну ділянку укладено договір оренди земельної ділянки та передано в реєстраційну службу.
Також встановлено, що рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 18.10.2017, залишеним без змін постановою апеляційного суду Черкаської області від 28.12.2017, визнано незаконним розпорядження Черкаської районної державної адміністрації Черкаської області від 22.11.2016 №355. 
Визнано недійсним договір оренди земельної ділянки, укладеним між Черкаською райдержадміністрацією та ТОВ «Приват-Агро-Білозір`я», та скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 33059672 від 21.12.2016, прийняте держаним реєстратором виконавчого комітету Старосільської сільської ради Городищенського району Черкаської області Лук`яновою Н.В.
Ухвалою Верховного Суду від 05.03.2018 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ТОВ «Приват-Агро-Білозір`я» на рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 18.10.2017 та постанову апеляційного суду Черкаської області від 28.12.2017, а також зупинено дію оскаржуваних рішень.
ЗМІСТ РІШЕНЬ СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ
Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 05.02.2018 позов задоволено.
Визнано протиправним та скасовано відмову Черкаської районної державної адміністрації щодо затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 15,0 га з передачею нерозподілених (не витребуваних) земельних (паїв) в оренду терміном на 10 років кадастровий номер 7124981000:01:004:0517 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (до моменту отримання власниками державних актів на право власності на цю земельну ділянку) ОСОБА_1 в адміністративних межах Білозірської сільської ради (за межами населеного пункту) Черкаського району Черкаської області, яка викладена в листі за №286/01-23 від 24.01.2017.
Зобов`язано Черкаську районну державну адміністрацію прийняти рішення про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 15,0 га з передачею нерозподілених (не витребуваних) земельних (паїв) в оренду терміном на 10 років кадастровий номер 7124981000:01:004:0517 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (до моменту отримання власниками державних актів на право власності на цю земельну ділянку) ОСОБА_1 в адміністративних межах Білозірської сільської ради (за межами населеного пункту) Черкаського району Черкаської області.
Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що при вирішенні питання щодо передачі позивачу у користування нерозподілених (невитребуваних) земельних ділянок відповідач повинен був керуватися нормами Земельного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)».
Встановивши, що позивачу був наданий дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, однак Черкаська районна державна адміністрація Черкаської області не розглянула технічну документацію, подану ОСОБА_1 , у встановлений строк та не прийняла жодного з рішень, передбачених ч. ч. 6, 13 ст. 123 ЗК України, суд першої інстанції, з висновком якого у цій частині погодився й апеляційний суд, вважав, що відмова у затвердженні технічної документації із землеустрою, викладена у листі від 24.01.2017 №286/01-23, є протиправною та підлягає скасуванню.
Щодо вимог про зобов`язання Черкаську районну державну адміністрацію прийняти рішення про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 15,0 га з передачею ОСОБА_1 нерозподілених (не витребуваних) земельних (паїв) в оренду терміном на 10 років кадастровий номер 7124981000:01:004:0517 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (до моменту отримання власниками державних актів на право власності на цю земельну ділянку) в адміністративних межах Білозірської сільської ради (за межами населеного пункту) Черкаського району Черкаської області, суд першої інстанції вказав, що у випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні, у зв`язку з чим дійшов висновку про наявність правових підстав для її задоволення.
Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 31.05.2018 рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 05.02.2018 - змінено, викладено абзац третій його резолютивної частини у такій редакції:
«Зобов`язати Черкаську районну державну адміністрацію повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 15,0 га з передачею нерозподілених (не витребуваних) земельних (паїв) в оренду терміном на 10 років кадастровий номер 7124981000:01:004:0517 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (до моменту отримання власниками державних актів на право власності на цю земельну ділянку) гр. ОСОБА_1 в адміністративних межах Білозірської сільської ради (за межами населеного пункту) Черкаського району Черкаської області».
В іншій частині рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 05.02.2018 - залишено без змін.
Апеляційний суд не погодився із обраним судом способом захисту прав позивача та вказав, що такий не відповідає ч. 4 ст. 245 КАС України.
З огляду на викладене, змінюючи рішення суду першої інстанції, апеляційний суд дійшов висновку, що у даному випадку право позивача, яке порушене внаслідок протиправної бездіяльності Черкаської районної державної адміністрації Черкаської області, підлягає захисту шляхом зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 15,0 га з передачею нерозподілених (не витребуваних) земельних (паїв) в оренду терміном на 10 років кадастровий номер 7124981000:01:004:0517 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (до моменту отримання власниками державних актів на право власності на цю земельну ділянку) ОСОБА_1 в адміністративних межах Білозірської сільської ради (за межами населеного пункту) Черкаського району Черкаської області.
УЗАГАЛЬНЕНІ ДОВОДИ ОСІБ, ЯКІ ПОДАЛИ КАСАЦІЙНІ СКАРГИ
В обґрунтування касаційної скарги ОСОБА_1 посилається на порушення апеляційним судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, у зв`язку з чим просив скасувати постанову суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції. 
Вважає, що з огляду на положення Закону України «Про державний земельний кадастр» та Порядок ведення державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2010 №1051, відповідач повинен прийняти рішення із затвердження документації із землеустрою, а тому є помилковим висновок апеляційного суду про зобов`язання Черкаську районну державну адміністрацію повторно розглянути заяву про затвердження технічної документації.
У касаційній скарзі ТОВ «Приват-Агро-Білозір`я» просить скасувати судові рішення судів попередніх інстанцій та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.
Касаційна скарга ТОВ «Приват-Агро-Білозір`я» обґрунтована тим, що на час надання позивачу відповіді земельна ділянка площею 15.00 га з кадастровим номером 7124981000:01:004:0517 перебувала в оренді ТОВ «Приват-Агро-Білозір`я», у зв`язку з чим судами помилково не застосовано до спірних правовідносин ч. 5 ст. 116 ЗК України, яка, на думку заявника, є спеціальною відносно ч. 13 статті 123 ЗК України, яка не підлягає застосуванню.
Оскільки порядок надання районними державними адміністраціями нерозподілених (невитребуваних) земельних ділянок не врегульовано Законом України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв). Тому за аналогією закону підлягає застосуванню порядок надання земельних ділянок державної власності з урахуванням особливостей, визначених чинним законодавством щодо передачі в оренду нерозподілених (невитребуваних) земельних ділянок.
Також посилається на те, що суд апеляційної інстанції надав оцінку бездіяльності Черкаської районної державної адміністрації, яка була предметом розгляду у справі № 823/1278/16, за результатами розгляду якої судом було затверджено звіт про виконання судового рішення. При цьому суд вийшов за межі доводів та вимог позовної заяви та за власною ініціативою визнав бездіяльність відповідача протиправною.
Крім того, стверджує, що відмова у прийнятті рішення про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), яка викладена у листі відповідача, не відповідає критеріям як нормативно-правового акту, так і акту індивідуальної дії.
Також покликається на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального права щодо відхилення клопотання про зупинення провадження у справі до набрання законної сили судовим рішенням Верховного Суду у справі №707/958/17.
ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ
Відповідно до статті 123 Земельного Кодексу України (в редакції, станом на час виникнення спірних правовідносин) надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування.
Рішення зазначених органів приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі:
надання земельної ділянки із зміною її цільового призначення;
формування нової земельної ділянки (крім поділу та об`єднання).
Надання у користування земельної ділянки, зареєстрованої в Державному земельному кадастрі відповідно до Закону України "Про Державний земельний кадастр", право власності на яку зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, без зміни її меж та цільового призначення здійснюється без складення документації із землеустрою.
Надання у користування земельної ділянки в інших випадках здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). У такому разі розроблення такої документації здійснюється на підставі дозволу, наданого Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування, відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, крім випадків, коли особа, зацікавлена в одержанні земельної ділянки у користування, набуває право замовити розроблення такої документації без надання такого дозволу.
Земельні ділянки державної та комунальної власності, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об`єкти нерухомого майна, що перебувають у державній чи комунальній власності, передаються особам, зазначеним у пункті "а" частини другої статті 92 цього Кодексу, лише на праві постійного користування.
Особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки.
У клопотанні зазначаються орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки, письмова згода землекористувача, засвідчена нотаріально (у разі вилучення земельної ділянки). Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.
Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.
Забороняється відмова у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок, місце розташування об`єктів на яких погоджено відповідним органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування згідно із статтею 151 цього Кодексу.
У разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення документації із землеустрою або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення документації із землеустрою без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє Верховну Раду Автономної Республіки Крим, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки.
Умови і строки розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок визначаються договором, укладеним замовником з виконавцем цих робіт відповідно до типового договору. Типовий договір на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки затверджується Кабінетом Міністрів України.
Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу.
У разі якщо місце розташування об`єкта, розміри і межі земельної ділянки, що пропонується до вилучення (викупу), та умови вилучення (викупу) цієї ділянки погоджені згідно з вимогами статті 151 цього Кодексу, які під час розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не змінилися, проект погодженню не підлягає.
Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування у двотижневий строк з дня отримання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи приймає рішення про надання земельної ділянки у користування.
Якщо земельна ділянка надається у користування за погодженням з Верховною Радою України, погоджений проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим, обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій, які із своїми пропозиціями та позитивним висновком державної експертизи землевпорядної документації подають зазначений проект до Кабінету Міністрів України, який розглядає ці матеріали та подає їх до Верховної Ради України для прийняття відповідного рішення.
Якщо земельна ділянка надається у користування за рішенням Кабінету Міністрів України або за погодженням з Кабінетом Міністрів України, погоджений проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки (крім проектів землеустрою щодо відведення у користування земельних ділянок зони відчуження та зони безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи) подається відповідно до Ради міністрів Автономної Республіки Крим, обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій, які розглядають його і в місячний строк подають зазначений проект зі своїми пропозиціями та позитивним висновком державної експертизи землевпорядної документації до Кабінету Міністрів України для прийняття відповідного рішення.
Проекти землеустрою щодо відведення у користування земельних ділянок зони відчуження та зони безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, подаються до Кабінету Міністрів України центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері управління зоною відчуження та зоною безумовного (обов`язкового) відселення, разом із пропозиціями та позитивним висновком державної експертизи землевпорядної документації.
Якщо земельна ділянка надається у користування Верховною Радою Автономної Республіки Крим, погоджений проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а у разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку державної експертизи) подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим, яка розглядає його і в місячний строк подає зазначений проект із своїми пропозиціями до Верховної Ради Автономної Республіки Крим.
Рішенням про надання земельної ділянки у користування за проектом землеустрою щодо її відведення здійснюються:
затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки;
вилучення земельних ділянок у землекористувачів із затвердженням умов вилучення земельних ділянок (у разі необхідності);
надання земельної ділянки особі у користування з визначенням умов її використання і затвердженням умов надання, у тому числі (у разі необхідності) вимог щодо відшкодування втрат сільськогосподарського та лісогосподарського виробництва.
У разі надання земельних ділянок державної власності у постійне користування підприємствам, установам, організаціям комунальної власності одночасно здійснюється передача земельних ділянок державної власності у комунальну власність і навпаки.
На підставі рішення про передачу будівлі, споруди, іншого об`єкта нерухомого майна державної власності у комунальну власність приймається рішення про передачу у комунальну власність земельної ділянки, на якій розміщений об`єкт передачі.
На підставі рішення про передачу будівлі, споруди, іншого об`єкта нерухомого майна комунальної власності у державну власність, також передається у державну власність земельна ділянка, на якій розміщений об`єкт передачі.
Підставою відмови у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише його невідповідність вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів.
Відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у наданні земельної ділянки у користування або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду.
Відповідно до усталеної практики Верховного Суду, відсутність належним чином оформленого рішення суб`єкта владних повноважень за результатом розгляду документації із землеустрою свідчить про те, що уповноважений орган не прийняв жодного рішення з числа тих, які він повинен був ухвалити за законом. (постанови Верховного Суду від 14.08.2020 у справі №815/6699/17, від 30.11.2020 у справі №804/4743/16, від 21.10.2021 у справі №804/4434/16, від 30.11.2021 у справі №449/299/16а, від 15.10.2022 у справі №813/1813/18, від 24.10.2022 у справі №820/1056/17.
Судами попередніх інстанцій встановлено, що заява позивача про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі відповідачем належним чином не розглянута, рішення у формі розпорядження про затвердження технічної документації чи про відмову у її затвердженні не прийняте.
За таких обставин, суди першої та апеляційної інстанції обґрунтовано дійшли виснвоку щодо протиправної бездіяльності відповідача та прийняли рішення про зобов?язання відповідача належним чином розглянути звернення позивача та прийняти рішення у формі розпорядження.
Покликання позивача в обґрунтування касаційної скарги на те, що суд апеляційної інстанції необґрунтовано змінив рішення суду першої інстанції в частині способу судового захисту є безпідставним, оскільки прийняття відповідачем рішення про затвердження чи відмову у затвердженні технічної документації із землеустрою передбачає вирішення відповідачем низки питань пов?язаних з прийняттям такого рішення та оцінку відповідності проекту вимогам законів та нормативно-правових актів.
Покликання третьої особи в обґрунтування касаційної скарги на перебування спірної земельної ділянки на час надання відповідачем оскаржуваної відповіді у його користуванні також є безпідставним і не може бути підставою для задоволення касаційної скарги, оскільки рішенням апеляційного суду зобов?язано розглянути звернення позивача, що, серед іншого, передбачає встановлення обставин, які виключають можливість надання земельної ділянки у користування.
При цьому, апеляційним судом враховано наявність судових рішень у справі №707/958/17, якими, серед іншого, визнано незаконною передачу спірної земельної ділянки в оренду третій особі.
Також безпідставним є покликання третьої особи в обґрунтування касаційної скраги на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права щодо відхилення клопотання про зупинення провадження у справі до набрання законної сили судовим рішенням Верховного Суду у справі № 707/958/17, оскільки пунктом 3 частини 1 статті 236 КАС України не передбачено такої підстави зупинення провадження у справі.
За правилами статті 341 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, передбачені пунктами 1, 4-7 частини третьої статті 353, абзацом другим частини першої статті 354 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги.
У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається.
Доводи касаційних скраг не спростовують правильність висновків судів попередніх інстанцій, а їх зміст зводиться до додаткової оцінки доказів, що в силу приписів статті 341 КАС України не віднесено до повноважень суду касаційної інстанції.
Таким чином, оскільки при ухваленні рішень суди порушень норм матеріального та процесуального права не допустили, тому суд прийшов до висновку про залишення касаційної скарги без задоволення, а рішення судів попередніх інстанцій без змін.
Керуючись статтями 341, 345, 349, 350, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України,
п о с т а н о в и в :
Касаційні скарги ОСОБА_1 та Товариства з обмеженою відповідальністю «Приват-Агро-Білозір`я» залишити без задоволення.
Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 05.02.2018 та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 31.05.2018 - залишити без змін.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена.
Судді:
О.П. Стародуб
А.А. Єзеров
Н.В. Коваленко