Справа № 352/861/23 
Провадження № 33/4808/482/23 
Категорія ст. 130 ч.1 КУпАП 
Головуючий у 1 інстанції Струтинський Р.Р. 
Суддя-доповідач Гриновецький Б.М. 

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 червня 2023 року м. Івано-Франківськ
Суддя Івано-Франківського апеляційного суду Гриновецький Б.М. з участю ОСОБА_1 та його захисника Лесюка А.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Лесюка А.В. на постанову Тисменицького районного суду від 6.06.2023 року, 

в с т а н о в и в :
Цією постановою                         ОСОБА_1 ,
                                                ІНФОРМАЦІЯ_1 
притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч. 1 КУпАП і накладено штраф 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 (один) рік.
        ОСОБА_1 визнано винуватим у тому, що він 18.04.2023 о 10 год 25 хв в м. Тисмениця вул. Об`їздна, керував транспортним засобом Renault Kango д.н.з.,  НОМЕР_1  з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, почервоніння очей). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ст.130 ч.1 КУпАП.
В апеляційній скарзі захисник Лесюк А.В. оспорює законність й обґрунтованість постанови суду, вважає, що вона є незаконною та необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню, у зв`язку з неповним встановленням обставин, необхідних для вирішення справи, недоведеності встановлених обставин, неправильне застосування норм матеріального та процесуального права. Стверджує, що докази на які послався суд першої інстанції не відповідають вимогам належності та допустимості. ОСОБА_1 свою вину у скоєному не визнає. Вказує, що факт порушення ПДР України і як наслідок його незаконне зупинення транспортного засобу не містить належні та допустимі докази. Працівниками поліції, як вбачається з відео, причина зупинки транспортного засобу була вказана та, що водій рухався з вимкненим ближнім світлом. Звертаю увагу, що працівники поліції здійснювали рух позаду транспортного засобу ОСОБА_2 тому жодним чином вони не могли зафіксувати дане правопорушення. Для того щоб виявити вказане правопорушення, той чи інший транспортний засіб має бути законно зупинений співробітниками поліції, в іншому випадку протиправність зупинки (за умови відсутності задокументованого порушення ПДР України та подальшим притягненням до відповідальності), може поставити під сумнів й саму подальшу процедуру виявлення «нетверезого водія», при цьому в матеріалах справи відсутні любі докази порушенням водієм правил дорожнього руху. Також поліцейські не вказали на ознаки алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , копію протоколу останньому не було вручено. Разом з тим, на відео вбачається що ОСОБА_1 надавав посвідчення водія та документи на транспортний засіб, але працівники поліції повернули посвідчення водія, а в протоколі вказано що посвідчення не вилучалося та провірку особи встановили через додаток дія. Також працівники поліції вказали в протоколі, що передали керування транспортним засобом іншій особі, однак даний факт не відповідає дійсності, оскільки працівниками поліції не було вчинено жодних дій, щодо передання даного транспортного засобу особі, яка вказана в протоколі. Після складання протоколу ОСОБА_1 продовжив здійснювати керування транспортним засобом. Просить постанову суду щодо ОСОБА_1  скасувати, провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. 
З`ясувавши обставини справи, проаналізувавши апеляційні доводи та пояснення учасників апеляційного процесу про підтримання апеляції, апеляційний суд прийшов до переконання про задоволення апеляційної скарги.
Згідно ст.ст. 7, 280, 283 КУпАП постанова судді в справі про адміністративне правопорушення повинна бути законною й обґрунтованою.
Постанова щодо ОСОБА_1 цим нормам закону не відповідає, тому підлягає скасуванню через істотні процесуальні порушення.
В діях ОСОБА_1 є певні ознаки предявленого йому правопорушення, але його вину не підтверджено у встановленому законом порядку поза розумним сумнівом.
Судом першої інстанції не враховано вимоги практики ЄСПЛ про те, що особливості процесуального розгляду справ про адміністративні правопорушення мають прирівнюватися до кримінального процесуального законодавства.
Постанова суду не може залишатися в силі через істотні процесуальні порушення. Суд не мав процесуального права проводити судовий процес без даних про вручення ОСОБА_1 копії протоколу про правопорушення. ОСОБА_1   заперечив таке вручення, у справі немає документальних підтверджень про вручення йому такої копії, в тому числі на відеозаписі події, або надсилання її поштою. Тому апеляційний суд розцінює це як істотне порушення права ОСОБА_1 на захист, оскільки йому фактично не пред`явлено адміністративне звинувачення, йому не вручено акт звинувачення, що передбачено ст. 254 КУпАП. Таке порушення є процесуальною перешкодою для притягнення його до відповідальності. Суд не має повноважень на вручення такої копії протоколу, оскільки не є стороною обвинувачення. Це може бути виконано лише працівником поліції.
Апеляційний суд не може спростувати доводи апелянта, які підтверджується відеозаписом події про те, що ОСОБА_1 перед початком і при процедурі проходження огляду на стан сп`яніння, не було належно забезпечено право на реальну допомогу адвоката, якою він міг скористатися, що є істотним процесуальним порушенням його конституційного права на правовий захист (ст. 59 Конституції України) і ставить під сумнів висновок суду про доведеність вини правопорушника, що в силу того ж правового принципу «плодів отруйного дерева» дає підстави визнати всі здобуті поліцейськими дані у цій справі недопустимими доказами.Вказане порушення не усувається посиланням в протоколі на ст. 268 КУпАП, копія якого йому не вручена, оскільки ця норма стосується прав особи в судовому засіданні, але не при складанні протоколу.
Апеляційний суд не може спростувати твердження захисника про те, що судом першої інстанції було порушено право ОСОБА_1 на захист, в судовому засіданні не було надано можливості навести доводи захисту свого підзахисного, що узгоджується із змістом постанови суду.
Сумнівною є причина зупинки водія ОСОБА_1 , яку він оспорює. Посилання працівника поліції на відсутність світла передніх фар автомобіля, спростовуються даними відеозапису про те, що працівники поліції перед зупинкою рухалися ззаді автомашини ОСОБА_1 . Крім того, вказане порушення ПДР поліцейськими не задокументовано.
Посилання суду на письмові пояснення ОСОБА_1 є недопустимим доказом в силу порушення правового принципу безпосередності дослідження судом доказів в судовому засіданні.
Апеляційний суд погоджується з доводами апелянта про те, що протокол не може бути доказом вини правопорушника. Хоча норми КУпАП визнають протокол за доказ у справах про адміністративні правопорушення, однак апеляційний суд вважає це порушенням принципу верховенства права, загальних засад правосуддя та практики Європейського Суду з прав людини, оскільки протокол це лише форма викладу адміністративного звинувачення, де може бути лише перелік обвинувачення правопорушника, а сам протокол не є доказом його вини.
За таких обставин апеляційний суд немає процесуально-правових підстав для відхилення апеляційних доводів апелянта про недоведеність вини ОСОБА_1 , тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, постанова суду – скасуванню, як невмотивована й необґрунтована.
За вищенаведених порушень постанова підлягає скасуванню, а справа підлягала б направленню на новий судовий розгляд. Але згідно ст. 294 КУпАП для повернення справи на новий розгляд в апеляційного суду немає повноважень.
З огляду на викладене, ОСОБА_1 підлягав би виправданню за недоведеністю його вини, однак чинний КУпАП не передбачає такої підстави.
Тому, враховуючи практику ЄСПЛ та загальні принципи судочинства, верховенство права, апеляційний суд констатує істотні порушення при оформленні протоколу та судовому розгляді справи, що є підставою для скасування оскарженої постанови і закриття справи за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП.

К е р у ю ч и с ь ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу захисника Лесюка А.В. задовольнити, постанову Тисменицького районного суду від 6.06.2023 року щодо ОСОБА_1  скасувати, провадження у справі закрити на підставі ст. 247 п.1 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП.
Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя:                                                                Б.М. Гриновецький