Ухвала
 
18 травня 2023 року
м. Київ
 
справа № 333/1690/22
провадження № 61-7409cк23 
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Крата В. І. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Краснощокова Є. В., розглянув касаційну скаргу  ОСОБА_1 , яка підписана представником  ОСОБА_2 , на рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 01 грудня 2022 року в складі судді: Холода Р. С., та постанову Запорізького апеляційного суду від 19 квітня 2023 року в складі колегії суддів: Онищенка Е. А., Бєлки В. Ю., Кухаря С. В., у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про зняття з реєстраційного обліку місця проживання,  
 
ВСТАНОВИВ:
 
У травні 2022 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про зняття з реєстраційного обліку місця проживання.
 
Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 01 грудня 2022 року, залишеним без змін постановою Запорізького апеляційного суду від 19 квітня 2023 року, в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про зняття з реєстраційного обліку місця проживання відмовлено.
 
15 травня 2023 року ОСОБА_1 через представника ОСОБА_2 засобами поштового зв`язку подав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 01 грудня 2022 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 19 квітня 2023 року, у якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржені судові рішення скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.
 
Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді, може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19  грудня 1997 року).
 
Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).
 
Не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково (пункт 2 частини третьої статті 389 ЦПК України).
 
Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 13 травня 2022 року справу на підставі частини шостої статті 19 ЦПК України визнано малозначною. 
 
Посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню, касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять. 
 
Вказівка в резолютивній частині постанови Запорізького апеляційного суду від 19 квітня 2023 року про можливість її оскарження до Верховного Суду не є підставою для відкриття касаційного провадження судом касаційної інстанції, оскільки оскаржене судове рішення ухвалено у малозначній справі. 
 
Європейський суд з прав людини вказує, що було б важко погодитись з тим, що Верховний Суд у ситуації, коли відповідне національне законодавство дозволило йому відфільтрувати справи, що надходять до нього, має бути пов`язаним з помилками нижчих судів при визначенні питання щодо надання комусь доступу до нього. В іншому випадку це може серйозно заважати роботі Верховного Суду і зробить неможливим виконання Верховною Судом своєї специфічної ролі. У прецедентній практиці Суду вже було підтверджено, що повноваження вищого суду щодо визначення своєї юрисдикції не можуть бути обмежені таким чином (ZUBAC v. CROATIA, № 40160/12, § 122, ЄСПЛ, від 05 квітня 2018 року).
 
Суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню (пункт 1 частини другої статті 394 ЦПК України).
 
Таким чином, оскаржені судові рішення ухвалено у малозначній справі. Тому у відкритті касаційного провадження слід відмовити, оскільки касаційна скарга подана на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.
 
Керуючись статтями 19, 260, 389, 394 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
 
УХВАЛИВ:
 
Відмовити  ОСОБА_1  у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою, яка підписана представником  ОСОБА_2 , на рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 01 грудня 2022 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 19 квітня 2023 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про зняття з реєстраційного обліку місця проживання.
 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді:                                                                                    В. І. Крат
 
                                                                                              І. О. Дундар 
 
                                                                                              Є. В. Краснощоков