Ухвала
 
04 липня 2023 року
м. Київ
 
справа № 991/1786/22
провадження № 61-6794св23
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: 
Петрова Є. В. (суддя-доповідач), Грушицького А. І., Литвиненко І. В., 
розглянувши клопотання  ОСОБА_1 , подане представником ОСОБА_2 , про зупинення виконання рішення Вищого антикорупційного суду від 05 вересня 2022 року у справі за позовом держави Україна в особі Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора до ОСОБА_1 про визнання необґрунтованими активів                                      та стягнення їх в дохід держави,
ВСТАНОВИВ:
Держава Україна в особі Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора звернулась до Вищого антикорупційного суду з позовом до ОСОБА_1 про визнання необґрунтованими активів у вигляді грошових коштів у розмірі 2 300 800,00 грн, 18 818,18 доларів США (в еквіваленті                                      468 132,96 грн за банківським курсом на день проведення операцій), 1 000 Євро                    (в еквіваленті 31 599,00 грн за банківським курсом на день проведення операцій), 17 632,01 доларів США (486 965,31,00 грн за офіційним курсом НБУ), а всього                         на загальну суму 3 287 497,27 грн, набутих у власність відповідачем, та які були розміщені на банківських рахунках № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2                       у акціонерному товаристві «Перший український міжнародний банк» (далі ? АТ «ПУМБ»), № НОМЕР_3 у акціонерному товаристві комерційному банку «ПриватБанк» та в подальшому частково з рахунків зняті, а у сумі 2 236 467,12 грн на теперішній час перебувають на рахунках ОСОБА_1 № НОМЕР_4 ,                      № НОМЕР_5 , № НОМЕР_6 , № НОМЕР_7 , № НОМЕР_8 ,                № НОМЕР_9 , № НОМЕР_10 , № НОМЕР_11 , № НОМЕР_12                 у АТ «ПУМБ» та стягнення їх з відповідача в дохід Державного бюджету України.
Рішенням Вищого антикорупційного суду від 05 вересня 2022 року позовні вимоги задоволено частково, вирішено визнати необґрунтованими активи ОСОБА_1                                              у виді грошових коштів в розмірі 2 300 800,00 грн та 35 481,42 доларів США, зазначені кошти вирішено стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави.
Постановою Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 29 березня                                 2023 року апеляційну скаргу  ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 залишено без задоволення.
Рішення Вищого антикорупційного суду від 05 вересня 2022 року у даній справі залишено без змін.
05 травня 2023 року ОСОБА_1 , через представника ОСОБА_2 , засобами поштового зв'язку подав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Вищого антикорупційного суду від 05 вересня 2022 року та постанову Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 29 березня 2023 року у вказаній справі.
Ухвалою Верховного Суду від 23 травня 2023 року касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху, запропоновано заявнику у встановлений судом строк надати суду документ, що підтверджує сплату судового збору та уточнену редакцію касаційної скарги.
Ухвалою Верховного Суду від 19 червня 2023 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , поданою представником ОСОБА_2 ,                             на рішення Вищого антикорупційного суду від 05 вересня 2022 року та постанову Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 29 березня 2023 року                                      та витребувано справу із суду першої інстанції.
28 червня 2023 року до Верховного Суду надійшло клопотання  ОСОБА_1 , подане представником ОСОБА_2 засобами поштового зв`язку, про зупинення виконання рішення Вищого антикорупційного суду від 05 вересня 2022 року                            до закінчення його перегляду у касаційному порядку.
Вказане клопотання мотивоване тим, що стягнення грошових коштів, присуджених судовими рішеннями у даній справі призведе до порушення прав, свобод                               та охоронюваних законом інтересів скаржника, а в разі задоволення касаційної скарги та скасування оскаржених судових рішень, поворот виконання рішення буде у значній мірі ускладненим і тривалим. Заявником надані: витяг з Єдиного реєстру боржників, відомості з Автоматизованої системи виконавчого провадження, копію виконавчого листа, копію постанови про відкриття виконавчого провадження                       та супровідного листа щодо направлення цієї постанови учасникам справи, копію постанови про арешт коштів боржника.
Вказані обставини свідчать про наявність підстав для зупинення примусового виконання рішення Вищого антикорупційного суду від 05 вересня 2022 року у справі № 991/1786/22.
Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання                           про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.
Згідно з частиною третьою статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Частиною першою статті 436 ЦПК України встановлено, що суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.
Заява (клопотання) про зупинення виконання судового рішення або зупинення його дії має містити обґрунтування необхідності зупинення виконання рішення                                               або зупинення його дії, такими мотивами, зокрема, може бути відкриття виконавчого провадження щодо примусового виконання судового рішення, неможливість повороту виконання рішення у разі його скасування тощо.
Отже, метою вирішення питання про зупинення виконання судового рішення                         або зупинення його дії є недопущення порушення прав, свобод та охоронюваних законом інтересів особи, яка подала касаційну скаргу та інших осіб, які беруть участь у справі, якщо такі наслідки можуть настати у зв`язку з виконанням (дією) судового рішення.
З урахуванням завдань та основних засад цивільного судочинства, визначених частинами першою, третьою статті 2 ЦПК України, вирішуючи питання                                      про зупинення виконання судового рішення або зупинення його дії, суд касаційної інстанції враховує необхідність у цьому, зокрема, у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі, та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки. Клопотання про зупинення виконання судового рішення або зупинення його дії має бути мотивованим та містити обґрунтовані підстави для зупинення виконання судового рішення, які підтверджені належними та допустимими доказами, зокрема, у разі відкриття виконавчого провадження з примусового виконання рішення суду може бути надано копію такої постанови.
Оскільки заявником наведено обґрунтовані підстави зупинення виконання оскарженого судового рішення, а також додано відповідні докази, які підтверджують необхідність зупинення виконання судового рішення, за наявності яких суд касаційної інстанції може зупинити виконання оскаржуваного судового рішення, Верховний Суд доходить висновку про необхідність задоволення клопотання та зупинення виконання рішення Вищого антикорупційного суду                                 від 05 вересня 2022 року до закінчення його перегляду в касаційному порядку.
Керуючись статтями 394, 436 ЦПК України,
УХВАЛИВ:
Клопотання  ОСОБА_1 , подане представником ОСОБА_2 , про зупинення виконання рішення Вищого антикорупційного суду                                        від 05 вересня 2022 року задовольнити.
Зупинити виконання рішення Вищого антикорупційного суду від 05 вересня                           2022 року до закінчення його перегляду в касаційному порядку.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                           Є. В. Петров
 
                                                                                                                           А. І. Грушицький
 
                                                                                                                          І. В. Литвиненко