Постанова
Іменем України
 
01 червня 2023 року
м. Київ
 
справа № 824/14/23
провадження № 61-3609ав23
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Русинчука М. М. (суддя-доповідач), Антоненко Н. О., Дундар І. О.,
 
учасники справи (сторони третейського спору):
позивач в третейському спорі - Кредитної спілки «ЗАРАЗ»,
відповідач у третейському спорі - ОСОБА_1 ,
 
розглянув у порядку письмового провадження справу за заявою Кредитної спілки «ЗАРАЗ» про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації виробничих підприємств «Бона Деа» від 28 грудня 2022 року у справі № 1412-22/05 за позовом Кредитної спілки «ЗАРАЗ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, стягнення штрафу за неналежне виконання договору, 
за апеляційною скаргою Кредитної спілки «Зараз» на ухвалу Київського апеляційного суду від 20 лютого 2023 року у складі судді Фінагеєва В. О.,
 
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст вимог заяви
 
19 січня 2023 року Кредитна спілка «ЗАРАЗ» (далі - КС «ЗАРАЗ») звернулася до суду із заявою про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду.
 
Заява мотивована тим, що рішенням Постійно діючого Третейського суду при Асоціації виробничих підприємств «Бона Деа» від 28 грудня 2022 року у справі 
№ 1412-22/05 позов КС «ЗАРАЗ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, стягнення штрафу за неналежне виконання договору задоволено. Стягнено з ОСОБА_1 на користь КС «ЗАРАЗ» заборгованість за кредитним договором від 16 березня 2020 року № КВ-00058/03-20/1412 в розмірі 898 836,00 грн; частково нарахований штраф за неналежне виконання умов договору іпотеки від 16 березня 2020 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гамаль І. М. (далі - приватний нотаріус Гамаль І. М.) за реєстровим № 1559, у розмірі основного зобов`язання, виконання якого забезпечено іпотекою, а саме: 416 765,00 грн; понесені позивачем витрати на отримання правової допомоги у розмірі 15 075,00 грн.
 
Рішення третейського суду отримано позивачем 18 січня 2023 року. При цьому у рішенні строк його виконання не встановлений, а, отже, воно підлягає негайному виконанню. Проте станом на час звернення до суду із заявою вказане рішення не виконано.
 
КС «ЗАРАЗ» просила видати виконавчий лист на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації виробничих підприємств «Бона Деа» від 28 грудня 2022 року у справі № 1412-22/05 за позовом КС «ЗАРАЗ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, стягнення штрафу за неналежне виконання договору.
 
Короткий зміст ухвали суду першої інстанції
 
Ухвалою Київського апеляційного суду від 20 лютого 2023 року у задоволенні заяви КС «ЗАРАЗ» про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації виробничих підприємств «Бона Деа» від 28 грудня 2022 року у справі № 1412-22/05  відмовлено.
 
Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що відповідно до пункту 14 частини першої статті 6 Закону України «Про третейські суди» справа за позовом КС «ЗАРАЗ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, стягнення штрафу за неналежне виконання договору не була підвідомча третейському суду. Тому у видачі КС «ЗАРАЗ» виконавчого листа на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації виробничих підприємств «Бона Деа» від 28 грудня 2022 року у справі № 1412-22/05 належить відмовити на підставі пункту 2 частини першої статті 486 ЦПК України.
 
Аргументи учасників справи
 
У березні 2023 року до Верховного Суду від КС «ЗАРАЗ» надійшла апеляційна скарга, в якій вона просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, ухвалити нове судове рішення про задоволення заяви про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду.
 
Апеляційна скарга мотивована тим, що:
суд першої інстанції безпідставно вважав, що предметом третейського розгляду начебто були правовідносини, які виникли на підставі кредитного договору про надання споживчого кредиту, договору іпотеки. Тому суд зробив помилковий висновок про відсутність підстав для задоволення заяви КС «ЗАРАЗ» про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації виробничих підприємств «Бона Деа» від 
28 грудня 2022 року у справі № 1412-22/05 за позовом КС «ЗАРАЗ» до 
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, стягнення штрафу за неналежне виконання договору, оскільки справа не була підвідомча третейському суду згідно з пунктом 14 частини першої статті 6 Закону України «Про третейські суди»;
16 березня 2020 року ОСОБА_1 звернулась до КС «ЗАРАЗ» із заявою про надання їй кредиту у розмірі 231 000,00 грн для цілей, які не пов'язані з придбанням, замовленням товарів та/або продукції для особистих потреб. Кредит отримано ОСОБА_1 з метою створення (початку), розвитку, удосконалення підприємницької діяльності. Боржник повідомила посадових осіб спілки про те, що вона разом з виконанням роботи за основним місцем, здійснює підприємницьку діяльність стосовно розвитку туризму. Тому вона потребує коштів для розвитку цієї діяльності. Того ж дня, сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов майбутніх правовідносин та уклали кредитний договір 
№КВ-00058/03-20/1412. Відповідно до умов кредитного договору КС «ЗАРАЗ» зобов'язалась надати ОСОБА_1 фінансовий кредит у формі кредитної лінії з лімітом в сумі 231 000,00 грн для створення (початку), розвитку, удосконалення підприємницької діяльності, в межах якого позичальник може отримувати будь-які суми кредиту на умовах строковості, зворотності, цільового характеру використання, платності та забезпеченості, а ОСОБА_1 - повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та інші нараховані суми (за наявності підстав для їх нарахування) на умовах і в строки, встановлені кредитним договором. Таким чином, спірні правовідносини, які виникли між сторонами не стосувались надання, обслуговування та повернення споживчого кредиту;
суд першої інстанції проігнорував як пояснення представника КС «ЗАРАЗ» щодо характеру правовідносин, які виникли між сторонами, так і зміст рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації виробничих підприємств «Бона Деа» від 28 грудня 2022 року у справі № 1412-22/05.
 
Короткий зміст ухвал суду апеляційної інстанції
 
Ухвалою Верховного Суду від 16 березня 2023 року апеляційну скаргу КС «ЗАРАЗ» залишено без руху, надано строк для усунення недоліків апеляційної скарги.
 
Ухвалою Верховного Суду від 29 березня 2023 року відкрито апеляційне провадження за скаргою КС «ЗАРАЗ» на ухвалу Київського апеляційного суду від 20 лютого 2023 року та витребувано матеріали справи з Київського апеляційного суду.
 
Ухвалою Верховного Суду від 26 квітня 2023 року закінчено підготовчі дії у справі та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні на 11 травня 2023 року о 11:00 годині за адресою: просп. Повітрофлотський, 28, м. Київ 
з повідомленням учасників справи.
 
Фактичні обставини справи
 
16 березня 2020 року між КС «ЗАРАЗ» і ОСОБА_1 укладено кредитний договір № КВ-00058/03-20/1412, відповідно до умов якого кредитодавець надає позичальнику фінансовий кредит у формі кредитної лінії з лімітом в сумі 
231 600 грн, в межах якого позичальник може отримувати будь-які суми кредиту на умовах строковості, зворотності, цільового характеру використання, платності та забезпеченості, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом та інші нараховані суми (за наявності підстав для їх нарахування) на умовах та в строки, встановлені цим договором.

Кредитодавець надає позичальнику кредит з цільовим призначенням - створення (початок), розвиток, удосконалення приватної підприємницької діяльності позичальником. 
 
Кредит надається строком на 24 фактичних місяців від дати отримання позичальником кредиту, тобто з 16 березня 2020 року до 16 березня 2022 року.
 
Додатковим договором від 11 жовтня 2021 року б/н до кредитного договору від 16 березня 2020 року № КВ-00058/03-20/1412 сторони внесли зміни до пункту 1.1 та виклали його в новій редакції: «1.1. Кредитодавець надає Позичальнику кредит у формі кредитної лінії з лімітом в сумі 315 850 (Триста п`ятнадцять тисяч вісімсот п`ятдесят) грн 00 коп. в межах якого Позичальник може отримувати будь-які суми кредиту, та зобов`язується повертати їх на умовах, що передбачені цим Договором.». Інші умови договору, не порушені цим додатковим договором, залишено незмінними і сторони підтвердили за ними свої зобов`язання.
 
Додатковим договором від 20 жовтня 2021 року б/н до кредитного договору від 16 березня 2020 року № КВ-00058/03-20/1412 сторони внесли зміни до пункту 1.1 та виклали його в новій редакції: «1.1. Кредитодавець надає Позичальнику кредит у формі кредитної лінії з лімітом в сумі 355 600 (Триста п`ятдесят п`ять тисяч шістсот) грн 00 коп. в межах якого Позичальник може отримувати будь-які суми кредиту, та зобов`язується повертати їх на умовах, що передбачені цим Договором.». Інші умови договору, не порушені цим додатковим договором, залишено незмінними і сторони підтвердили за ними свої зобов`язання.
 
Додатковим договором від 14 січня 2022 року б/н до кредитного договору від 16 березня 2020 року № КВ-00058/03-20/1412 сторони внесли зміни до пункту 1.1 та виклали його в новій редакції: «1.1. Кредитодавець надає Позичальнику кредит у формі кредитної лінії з лімітом в сумі 416 765 (Чотириста шістнадцять тисяч сімсот шістдесят п`ять) грн 00 коп. в межах якого Позичальник може отримувати будь-які суми кредиту, та зобов`язується повертати їх на умовах, що передбачені цим Договором.». Інші умови договору, не порушені цим додатковим договором, залишено незмінними і сторони підтвердили за ними свої зобов`язання.
 
ОСОБА_1 умов кредитного договору належним чином не виконувала, що призвело до виникнення у неї кредитної заборгованості.
 
Рішенням Постійно діючого Третейського суду при Асоціації виробничих підприємств «Бона Деа» від 28 грудня 2022 року у справі № 1412-22/05 позов КС «ЗАРАЗ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, стягнення штрафу за неналежне виконання договору задоволено. Стягнено з ОСОБА_1 на користь КС «ЗАРАЗ» заборгованість за кредитним договором від 16 березня 2020 року № КВ-00058/03-20/1412 в розмірі 898 836,00 грн; частково нарахований штраф за неналежне виконання умов договору іпотеки від 
16 березня 2020 року, посвідченого приватним нотаріусом Гамаль І. М. за реєстровим № 1559, у розмірі основного зобов`язання, виконання якого забезпечено іпотекою, а саме: 416 765,00 грн; понесені позивачем витрати на отримання правової допомоги у розмірі 15 075,00 грн.
 
Зазначене рішення третейського суду ОСОБА_1 не виконано, у зв`язку з чим КС «ЗАРАЗ» подала заяву про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення.
 
Позиція Верховного Суду
 
Згідно з частиною другою статті 24, частиною другою статті 351 ЦПК України Верховний Суд переглядає в апеляційному порядку судові рішення апеляційних судів, ухвалені ними як судами першої інстанції.
 
Відповідно до частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
 
Справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, 
з особливостями, встановленими цією главою. Розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу (частина перша та третя статті 368 ЦПК України).
 
Відповідно до частини четвертої статті 128 ЦПК України судові повідомлення здійснюються судовими повістками-повідомленнями. 
 
Днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси (пункт 4 частини восьмої статті 128 ЦПК України).
 
Згідно зі статтею 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
 
Судові повістки - повідомлення направлялись сторонам за адресами вказаними у заяві про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду, кредитному договорі від 16 березня 2020 року, третейській угоді від 23 лютого 2021 року.
 
26 травня 2023 року від ОСОБА_1 на адресу суду повернулось поштове відправленням з відміткою оператора поштового зв`язку про причини не вручення «адресат відсутній за вказаною адресою».
 
01 червня 2023 року від представника КС «ЗАРАЗ» надійшла заява про розгляд апеляційної скарги за відсутності представника особи, яка подала апеляційну скаргу.
 
Отже, у судове засідання учасники справи не з`явилися, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, а їх неявка не перешкоджає апеляційному розгляду справи в порядку письмового провадження.
 
Вивчивши заяву про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
 
Відповідно до статті 51 Закону України «Про третейські суди» рішення третейського суду є остаточним і оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених цим Законом.
 
У статті 55 Закону України «Про третейські суди» визначено, що рішення третейського суду виконуються зобов`язаною стороною добровільно, в порядку та строки, що встановлені в рішенні. Якщо в рішенні строк його виконання не встановлений, рішення підлягає негайному виконанню.
 
Відповідно до статті 56 Закону України «Про третейські суди» заява про видачу виконавчого документа може бути подана до компетентного суду протягом трьох років з дня прийняття рішення третейським судом.
 
Згідно з частиною першою статті 483 ЦПК України питання видачі виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду розглядається судом за заявою особи, на користь якої прийнято рішення третейського суду.
 
При розгляді справи в судовому засіданні суд встановлює наявність чи відсутність підстав для відмови у видачі виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду, передбачених статтею 486 цього Кодексу (частина третя статті 485 ЦПК України).
 
У статті 486 ЦПК України встановлено, що суд відмовляє у видачі виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду, якщо: 1) на день ухвалення рішення за заявою про видачу виконавчого листа рішення третейського суду скасовано судом; 2) справа, у якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону; 
3) пропущено встановлений строк для звернення за видачею виконавчого листа, а причини його пропуску не визнані судом поважними; 4) рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди. Якщо рішенням третейського суду вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди, то скасовано може бути лише ту частину рішення, що стосується питань, які виходять за межі третейської угоди; 5) третейська угода визнана недійсною; 
6) склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам закону; 7) рішення третейського суду містить способи захисту прав та охоронюваних інтересів, не передбачені законом; 8) постійно діючий третейський суд не надав на вимогу суду відповідну справу; 9) третейський суд вирішив питання про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі.
 
Подібні за змістом положення містяться у частині шостій статті 56 Закону України «Про третейські суди».
 
Відповідно до норм законодавства при розгляді заяви про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду, не здійснюється оцінка законності і обґрунтованості рішення третейського суду в цілому, а лише встановлюється наявність або відсутність підстав для відмови у задоволенні такої заяви, визначених у статті 56 Закону України «Про третейські суди» і у статті 486 ЦПК України.
 
Суд першої інстанції виходив з того, що рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації виробничих підприємств «Бона Деа» від 28 грудня 2022 року у справі № 1412-22/05 прийнято у справі, яка не підвідомча третейському суду відповідно до закону. Тому суд першої інстанції відмовив у задоволенні заяви КС «ЗАРАЗ» про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду на підставі пункту 2 частини першої статті 486 ЦПК України.
 
Колегія суддів з такими висновками суду першої інстанції не погоджується з таких мотивів.
 
Відповідно до статті 4 Закону України «Про третейські суди» (тут і надалі в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) третейський суд утворюється та діє на принципах: законності; незалежності третейських суддів та підкорення їх тільки законові; рівності всіх учасників третейського розгляду перед законом і третейським судом; змагальності сторін, свободи в наданні ними третейському суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості; обов`язковості для сторін рішень третейського суду; добровільності утворення третейського суду; добровільної згоди третейських суддів на їхнє призначення 
чи обрання у конкретній справі; арбітрування; самоврядування третейських суддів; всебічності, повноти та об`єктивності вирішення спорів; сприяння сторонам у досягненні ними мирової угоди на будь-якій стадії третейського розгляду.
 
Згідно зі статтею 5 Закону України «Про третейські суди» юридичні та/або фізичні особи мають право передати на розгляд третейського суду будь-який спір, який виникає з цивільних чи господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом. Спір може бути переданий на розгляд третейського суду за наявності між сторонами третейської угоди, яка відповідає вимогам цього Закону. Спір може бути переданий на вирішення третейського суду до прийняття компетентним судом рішення у спорі між тими ж сторонами, з того ж предмета і з тих самих підстав.
 
У пункті 14 частини першої статті 6 Закону України «Про третейські суди» встановлено, що третейські суди в порядку, передбаченому цим Законом, можуть розглядати будь-які справи, що виникають із цивільних та господарських правовідносин, за винятком, зокрема, справ у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки).
 
Договір, у тому числі кредитний, укладений на задоволення особистих потреб фізичної особи і не пов`язаний з підприємницькою діяльністю такої фізичної особи чи виконанням нею обов`язків як найманим працівником, є споживчим і наявність судового спору щодо цього договору не впливає на його характер як споживчого, відтак і сам спір у будь-якому випадку стосується прав сторони договору як споживача, а вирішення такого спору, незалежно від його ініціатора, має ґрунтуватися та враховувати вимоги Закону України «Про захист прав споживачів».
 
Споживачем, права якого захищаються на підставі Закону України «Про захист прав споживачів», є лише фізична особа, котра придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити товари (роботи, послуги) для власних побутових потреб. Цей Закон регулює відносини споживача 
з підприємством, установою, організацією чи громадянином-підприємцем, які виготовляють та продають товари, виконують роботи і надають послуги, незалежно від форм власності та організаційних форм підприємництва.
 
Аналогічний висновок зроблено у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 08 липня 2020 року у справі № 185/7494/15-ц (провадження № 61-48719св18) та у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 30 березня 2020 року у справі № 6-325/11 (провадження 
№ 61-45834св18)).
 
У справі, що розглядається:
зміст кредитного договору від 16 березня 2020 року № КВ-00058/03-20/1412, додаткових договорів від 11 жовтня 2021 року, від 20 жовтня 2021 року, від 14 січня 2022 року свідчить, що цільовим призначенням отримання кредиту було створення (початок), розвиток, удосконалення приватної підприємницької діяльності, без мети використання кредитних коштів на придбання, замовлення товарів та/або продукції для особистих потреб, тобто не для споживчих потреб;
рішенням Постійно діючого Третейського суду при Асоціації виробничих підприємств «Бона Деа» від 28 грудня 2022 року у справі № 1412-22/05 позов 
КС «ЗАРАЗ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, стягнення штрафу за неналежне виконання договору задоволено. Стягнено з ОСОБА_1 на користь КС «ЗАРАЗ» заборгованість за кредитним договором від 16 березня 2020 року № КВ-00058/03-20/1412 в розмірі 898 836,00 грн; частково нарахований штраф за неналежне виконання умов договору іпотеки від 16 березня 2020 року, посвідченого приватним нотаріусом Гамаль І. М. за реєстровим № 1559, у розмірі основного зобов`язання, виконання якого забезпечено іпотекою, а саме: 416 765,00 грн; понесені позивачем витрати на отримання правової допомоги у розмірі 15 075,00 грн;
відомостей про оскарження ОСОБА_1 вказаного рішення третейського суду у матеріалах справи немає;
інших обставин (крім не підвідомчості спору третейському суду за ознакою належності цієї справи до спорів щодо захисту прав споживачів), визначених статтею 486 ЦПК України, як підстав для відмови у видачі виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду, суд першої інстанції не встановив. Наявні у розпорядженні Верховного Суду матеріали також не свідчать про існування таких підстав.
 
Оскільки розглянута третейським судом справа не є справою у спорі щодо захисту прав споживачів, суд першої інстанції зробив помилковий висновок про те, що рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації виробничих підприємств «Бона Деа» від 28 грудня 2022 року у справі № 1412-22/05 прийнято 
у справі, яка не підвідомча третейському суду відповідно до закону, та наявність підстав для відмови у задоволенні заяви КС «ЗАРАЗ» про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення третейськогосуду згідно зпунктом 
2 частини першої статті 486 ЦПК України.
 
Заява КС «ЗАРАЗ» про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації виробничих підприємств «Бона Деа» від 28 грудня 2022 року у справі № 1412-22/05 є обґрунтованою і підлягає задоволенню.
 
Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги
 
Відповідно до частини першої статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 
3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
 
Доводи апеляційної скарги дають підстави для висновку, що ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм процесуального права. Тому колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу КС «ЗАРАЗ» необхідно задовольнити, оскаржену ухвалу суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення заяви про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації виробничих підприємств «Бона Деа» від 28 грудня 2022 року у справі 
№ 1412-22/05.
 
Відповідно до статті 141 ЦПК України з ОСОБА_1 на користь КС «ЗАРАЗ» підлягають стягненню понесені у цій справі та документально підтверджені судові витрати, пов`язані з оплатою судового збору за звернення із заявою у сумі 1 342,00 грн та за подання апеляційної скарги у сумі 2 684,00 грн.
 
Керуючись статтями 24, 351, 368, 376, 381 - 384, 486, 487 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Апеляційну скаргу Кредитної спілки «ЗАРАЗ» задовольнити.
 
Ухвалу Київського апеляційного суду від 20 лютого 2023 року скасувати та ухвалити у справі нове рішення.
 
Заяву Кредитної спілки «ЗАРАЗ» про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду задовольнити.
 
Видати виконавчий лист на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації виробничих підприємств «Бона Деа» від 
28 грудня 2022 року у справі № 1412-22/05 за позовом Кредитної спілки «ЗАРАЗ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, стягнення штрафу за неналежне виконання договору, яким з 
ОСОБА_1 на користь Кредитної спілки «ЗАРАЗ» стягнено:
заборгованість за кредитним договором від 16 березня 2020 року № КВ-00058/03-20/1412 в розмірі 898 836,00 грн;
частково нарахований штраф за неналежне виконання умов договору іпотеки від 16 березня 2020 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гамаль Іриною Миколаївною за реєстровим 
№ 1559, у розмірі основного зобов`язання, виконання якого забезпечено іпотекою, а саме 416 765,00 грн; 
понесені позивачем витрати на отримання правової допомоги у розмірі 15 075,00 грн.
 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Кредитної спілки «ЗАРАЗ» судовий збір у загальному розмірі 4 026,00 грн.
 
Постанова Верховного Суду набирає законної сили з моменту її прийняття, 
є остаточною і оскарженню не підлягає.
Судді                                                                                     М. М. Русинчук
                                                                                              Н. О. Антоненко
                                                                                              І. О. Дундар