ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

06 квітня 2023 року 	м. Дніпро	справа № 280/9790/21	
Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Коршуна А.О. (доповідач),
                                            суддів:  Чередниченка В.Є., Панченко О.М.,        
розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу:	 Головного управління ДПС у Запорізькій області 	
на рішення Запорізького окружного адміністративного суду  від 15.12.2022р. у справі №280/9790/21	
за  позовом:	ОСОБА_1 	
до: про:	Головного управління ДПС у Запорізькій області визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення 	

ВСТАНОВИВ:

           18.10.2021р. Запорізьким окружним адміністративним судом зареєстровано адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Запорізькій області (далі – ГУ ДПС у Запорізькій області)  про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.  / а.с. 1-2,30/.
          Ухвалою  Запорізького окружного адміністративного суду від 21.10.2021р. за вищезазначеним адміністративним позовом відкрито провадження у справі №280/9790/21 та справу призначено до  судового розгляду / а.с. 32/.
          Позивач, посилаючись у адміністративному позові на те, що йому на праві власності належать два об`єкти нерухомого майна квартира загальною площею 65,23 кв.м. та частка у праві спільної власності у розмірі 267,5 кв.м. у житловому будинку загальною площею 535 кв.м.. 18.09.2021р. він отримав сформовані ГУ ДПС у Запорізькій області податкові повідомлення-рішення №0000514-2405-0829 від 29.01.2021р. на суму 865,09 грн., №0000515-2405-0829 від 29.01.2021р. на суму 5321,41 грн., №0140264-2405-0829 від 25.01.2021р. на суму 764,35 грн., №0140265-2405-0829 від 25.01.2021р. на суму 4701,73 грн., щодо нарахування йому зобов`язань з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки. Він не погоджується з такими рішеннями відповідач, вважає їх необґрунтованими те безпідставними з огляду на те, що йому на праві власності належать два об`єкта  нерухомого майна різних типів загальна площа яких не перевищує 370 кв.м. і з урахуванням рішення Запорізької міської ради №30 від 26.02.2016р. повинна бути застосована нульова ставка податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, але відповідач не вірно визначив ставку податку, тому просив суд визнати протиправними та скасувати податкові-повідомлення рішення відповідача №0000514-2405-0829 від 29.01.2021р. на суму 865,09 грн., №0000515-2405-0829 від 29.01.2021р. на суму 5321,41 грн., №0140264-2405-0829 від 25.01.2021р. на суму 764,35 грн., №0140265-2405-0829 від 25.01.2021р. на суму 4701,73 грн.
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду  від 15.12.2022р. у справі №280/9790/21 адміністративний позов задоволено, визнано протиправними та скасовані податкові повідомлення-рішення ГУ ДПС у Запорізькій області  №0000514-2405-0829 від 29.01.2021р. на суму 865,09 грн., №0000515-2405-0829 від 29.01.2021р. на суму 5321,41 грн., №0140264-2405-0829 від 25.01.2021р. на суму 764,35 грн., №0140265-2405-0829 від 25.01.2021р. на суму 4701,73 грн., що визначення ОСОБА_1 зобов`язань з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки. /а.с. 47-49/. 
Відповідач, не погодившись з вищезазначеним рішенням суду першої інстанції, за допомогою засобів поштового зв`язку подав до суду апеляційної інстанції апеляційну скаргу / а.с. 53-59,60/.
З метою забезпечення розгляду вищезазначеної апеляційної скарги ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 04.01.2023р. з суду першої інстанції витребувано  матеріали адміністративної справи №280/9790/21 /а.с. 61/, які  надійшли до суду апеляційної інстанції 07.02.2023р. /а.с. 63/.
Ухвалами Третього  апеляційного адміністративного суду від 09.02.2023р.  у справі №280/9790/21 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ГУ ДПС у Запорізькій області   на рішення Запорізького окружного адміністративного суду  від 15.12.2022р. у справі №280/9790/21 /а.с. 64/  і справу призначено до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження з 21.03.2023р. /а.с. 65/, про що судом апеляційної інстанції у встановлений чинним процесуальним законодавством спосіб та порядок було повідомлено учасників справи /а.с. 66,67/.
Відповідач, посилаючись у апеляційній скарзі / а.с. 53-55/ на те, що судом першої інстанції під час розгляду справи було зроблено висновки, які суперечать фактичним обставинам справи, що призвело до прийняття ним рішення у справі з порушенням норм чинного матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення суду першої інстанції від 15.12.2022р. у цій справі та постановити нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні вимог адміністративного позову. 
Відповідно до ч. 1 ст. 309 КАС України апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції має бути розглянута протягом шістдесяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження, а положеннями ч. 5 ст. 250 КАС України передбачено, що датою ухвалення судового рішення  в порядку письмового провадження  є дата складення повного судового рішення.
Перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали адміністративної справи, законність і обґрунтованість рішення суду, в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає  задоволенню з  наступних підстав.
          Під час розгляду цієї справи судом першої інстанції встановлено та підтверджено судом апеляційної інстанції, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , позивачу у справі  на праві власності належать  два об`єкти нерухомого майна, а саме: - квартира, загальною площею 65,23 кв.м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; - 1/2 частки житлового будинку, загальною площею 535 кв.м., який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 / а.с. 4-8,18-29/, зазначені обставини не заперечувались учасниками справи під час її розгляду судом.
          Враховуючи вищенаведене загальна площа об`єктів нерухомого майна, що належить на праві власності позивачеві, становить 332,73 кв.м. (65,23 кв.м. + 267,5 кв.м.).
          Також судом встановлено, що у січні 2021р. відповідачем у справі -  ГУ ДПС у Запорізькій області, було прийнято податкові повідомлення-рішення щодо визначення позивачу податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2019 та 2020 роки, а саме: 
-          №0140264-2405-0829 від 25.01.2021р. на суму 764,35 грн./ а.с. 12-13/; 
-          №0140265-2405-0829 від 25.01.2021р. на суму 4701,73 грн. / а.с. 14-15/;
-          №0000514-2405-0829 від 29.01.2021р. на суму 865,09 грн. / а.с. 10/;
-          №0000515-2405-0829 від 29.01.2021р. на суму 5321,41 грн. / а.с. 11/, 
і саме ці рішення відповідача, який у спірних відносинах виступає у якості суб`єкта владних повноважень  є предметом оскарження у цій справі. 
          Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює та визначає Податковий кодекс України (далі - ПК України).
          Відповідно до п. 6.3. ст. 6 ПК України сукупність загальнодержавних та місцевих податків та зборів, що справляються в установленому цим Кодексом порядку, становить податкову систему України.
До місцевих податків, відповідно до пп. 10.1.1. п. 10.1. ст. 10 ПК України належать податок на майно та єдиний податок.
Сільські, селищні, міські ради та ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, відповідно до п. 12.3. ст. 12 ПК України, в межах своїх повноважень приймають рішення про встановлення місцевих податків та зборів та податкових пільг зі сплати місцевих податків і зборів до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосовування встановлюваних місцевих податків та/або зборів, та про внесення змін до таких рішень.
          Відповідно до ст. 256  ПК України податок на майно складається з: 
-          податку на нерухоме майно; 
-          відмінне від земельної ділянки; 
-          транспортного податку; 
-          плати за землю.
Питання нарахування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки визначено положеннями ст. 266 ПК України, якими, серед іншого передбачено, що  платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості ( пп. 266.1.1 п. 266.1 цієї статті), об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка ( пп. 266.2.1 п. 266.1 цієї статті) 
Положеннями пп. 266.3.1 та 266.3.2 п. 266.3 ст. 266 ПК України визначено, що базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток. База оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.
База оподаткування об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток, що перебувають у власності фізичної особи - платника податку, відповідно до пп. 266.4.1 п. 266.4 ст. 266 ПК України, зменшується:
а) для квартири/квартир незалежно від їх кількості - на 60 кв. метрів;
б) для житлового будинку/будинків незалежно від їх кількості - на 120 кв. метрів;
в) для різних типів об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток (у разі одночасного перебування у власності платника податку квартири/квартир та житлового будинку/будинків, у тому числі їх часток), - на 180 кв. метрів.
Таке зменшення надається один раз за кожний базовий податковий (звітний) період (рік).
          Положеннями пп. 266.5.1 п. 266.5 ст. 266 ПК України, ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради або ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, залежно від місця розташування (зональності) та типів таких об`єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 1,5 відсотка розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування.
          Відповідно до положень пп. 266.5.1 п. 266.5 ст. 266 ПК України рішенням Запорізької міської ради №5 від 28.01.2015р. (зі змінами та доповненнями) встановлено податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки та визначено його елементи.

Рішенням Запорізької міської ради №30 від 26.02.2016р. (зі змінами, внесеними рішенням міської ради від 25.08.2016р.) було внесено зміни до Положення про податок на майно (в частині податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки), яке затверджено рішенням Запорізької міської ради №5 від 28.01.2015р., а саме:
-          абзац 7 пп. 2.4.2 п. 2.4 ч. 2 Положення після слова «Пільга» доповнено словами «(звільнення від сплати)»;
-          абзац 1 пп. 2.5.2 п. 2.5 ч. 2 Положення після слів «за 1  кв. метр бази оподаткування» доповнено словами «за винятком об`єктів житлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, для яких встановлюється нульова ставка податку, а саме: - квартири/квартир, загальна площа яких не перевищує 120 кв. метрів; - будинку/будинків, загальна площа яких не перевищує 250 кв. метрів; - різних типів об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток (у разі одночасного перебування у власності платника податку квартири/квартир та житлового будинку/будинків, у тому числі їх часток), загальна площа яких не перевищує 370 кв. метрів»
при цьому необхідно зазначити, що це рішення органу місцевого самоврядування, до повноважень якого віднесено встановлення ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, які знаходяться на території м. Запоріжжя, є чинним.
          Отже, рішенням Запорізької міської ради №30 від 26.02.2016р. встановлено нульову ставку податку для різних типів об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток (у разі одночасного перебування у власності платника податку квартири/квартир та житлового будинку/будинків, у тому числі їх часток), загальна площа яких не перевищує 370 кв. метрів, при цьому цим рішенням міської ради встановлена саме ставка податку для відповідних об`єктів нерухомості, а не змінена база оподаткування, як зазначає відповідач, тобто це рішення прийняте в межах повноважень органу місцевого самоврядування, визначених пп. 266.5.1 п. 266.5 ст. 266 ПК України і відсутні підстави для твердження про встановлення індивідуальних пільгових ставок місцевого податку, оскільки зазначене рішення стосується всіх власників нерухомості, відмінної від земельної ділянки, в м. Запоріжжі, а не конкретних осіб. 
Відповідно до ст. 73 Закону України «Про місцеве самоврядування в України» акти ради, сільського, селищного, міського голови, голови районної в місті ради, виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради, прийняті в межах наданих їм повноважень, є обов`язковими для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об`єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території.
          Приймаючи до уваги вищенаведене та враховуючи, що  рішенням Запорізької міської ради №30 від 26.02.2016р. встановлено нульову ставку податку для різних типів об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток (у разі одночасного перебування у власності платника податку квартири/квартир та житлового будинку/будинків, у тому числі їх часток), загальна площа яких не перевищує 370 кв. метрів, а позивачу на праві власності належать об`єкти нерухомого майна різних типів – квартира та частка житлового будинку, загальною площею 310,99 кв.м., колегія суддів вважає що відповідачем безпідставно не було застосовано нульову ставку податку, передбачену Положенням про податок на майно для об`єктів нерухомого майна (часток квартири та будинку), загальна площа яких не перевищує 370 кв. м..
Тому колегія суддів вважає, що відповідач, який у спірних відносинах виступає у якості суб`єкта владних повноважень, під час прийняття податкових повідомлень рішень  №0140264-2405-0829 №0140265-2405-0829 від 25.01.2021р., №0000514-2405-0829, №0000515-2405-0829 від 29.01.2021р., які є предметом оскарження у цій справі, діяв не у спосіб, який визначено чинним податковим законодавством, та в порушення вимог ч. 2 ст. 77 КАС України не довів правомірності прийнятих ним цих рішень  під час розгляду справи судом,  тому суд першої інстанції зробив правильний висновок щодо обґрунтованості заявлених позивачем у справі позовних вимог щодо визнання протиправними та скасування таких рішень суб`єкта владних повноважень і за цих підстав обґрунтовано  задовільнив у повному обсязі заявлені позивачем у справі позовні вимоги.
Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку про те, що суд першої інстанції об`єктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення даної адміністративної справи, застосував до правовідносин, які виникли між сторонами у справі, норми права, які регулюють саме ці правовідносини, та постановив правильне рішення про часткове задоволення позовних вимог і зроблені судом першої інстанції висновки відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються зібраними у справі доказами, і оскільки під час апеляційного розгляду справи не було встановлено будь-яких порушень судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які б потягли за собою наявність підстав для скасування або зміни оскаржуваного судового рішення, вважає необхідним рішення суду  першої інстанції від 15.12.2022р.  у цій адміністративній справі  залишити без змін, а апеляційну скаргу відповідача необхідно залишити без задоволення, оскільки доводи, які викладені у апеляційній скарзі суперечать зібраним у справі доказам та фактичним обставинам справи, зводяться до переоцінки заявником апеляційної скарги доказів, які були досліджені судом першої інстанції під час розгляду даної адміністративної справи і незгоди з висновками суду з оцінки обставин у справі, а тому не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції у справі.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 311, 315, 316, 321, 322 КАС України, суд, - 

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Запорізькій області - залишити без задоволення. 
Рішення Запорізького окружного адміністративного суду   від 15.12.2022р. у справі №280/9790/21 –  залишити без змін. 
Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в порядку та строки встановлені ст. 329, 331 КАС України.
          Повний текст виготовлено та підписано 06.04.2023р. 
   
Головуючий - суддя                                                                      А.О. Коршун 

                               суддя                                                                      В.Є. Чередниченко 

                               суддя                                                                      О.М. Панченко