ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

                                                                                        Головуючий І інстанції: Кукоба О.О.
27 квітня 2023 р. 	Справа № 440/4207/21	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Мельнікової Л.В.,
Суддів: Курило Л.В. ,  Бегунца А.О. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду у місті Харкові справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Полтавській області, на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 28.10.2021 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Полтавській області  про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, -
В с т а н о в и в:
26.04.2021 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому просить:
- визнати протиправною бездіяльність податкового органу щодо неприйняття рішення про внесення відомостей до її інтегрованої картки платника податків;
- зобов`язати Головне управління ДПС у Полтавській області відкоригувати в інформаційній системі органів ДПС дані її інтегрованої картки (РНОКПП НОМЕР_1 ) шляхом виключення суми нарахованого єдиного соціально внеску , штрафу та пені за період з 2017 року по 08.04.2019 року внаслідок набрання законної сили рішення Полтавського окружного адміністративного суду  від 18.02.2020 року у справі № 440/2149/19;
- зобов`язати відповідача відкоригувати  в інформаційній системі органів ДПС дані її інтегрованої картки платника податків шляхом внесення відомостей про надмірну сплату грошових коштів у розмірі 15.819,54 грн;
- зобов`язати відповідача повернути надмірно сплачені грошові кошти у розмірі 15819,54 грн. за реквізитами, доданими до заяви.
Позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що податковим органом без належних на те правових підстав самостійно визначено їй зобов`язання зі сплати єдиного внеску, оскільки позивач як фізична особа - підприємець фактично підприємницькою діяльністю у спірний період не займалась, дохід від ведення такої діяльності не отримувала, а єдиний внесок за неї сплачено роботодавцями. Крім того, рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 18.02.2020 року у справі № 440/2149/19, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 17.09.2020 року, визнано протиправною та скасовано вимогу Головного управління ДФС у Полтавській області від 08.04.2019 року № Ф-4928-50 про сплату нею єдиного внеску у розмірі 18276,72 грн. Однак, відповідачем не проведено коригування даних ІКП шляхом виключення недоїмки зі сплати єдиного внеску, а натомість вчинені дії щодо стягнення з позивача недоїмки у примусовому порядку у розмірі 15.819,54 грн. Звернення позивача щодо проведення коригування даних ІКП та повернення безпідставно стягнутих коштів податковим органом залишені без задоволення. 
Позивач також зазначає, що належним способом захисту її порушеного права є покладення обов`язку на податковий орган повернути їй помилково сплачену суму єдиного внеску за заявою відповідно до положень Порядку зарахування в рахунок  майбутніх платежів єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування або повернення надміру та/або помилково сплачених коштів, затвердженого наказом  Міністерства фінансів України від 16.01.2016 року № 6.
Заперечуючи вимоги адміністративного позову у відзиві на позов відповідач Головне управління ДПС у Полтавській області, просив відмовити у задоволенні позовних вимог повністю з огляду на їх необґрунтованість та безпідставність. Свою позицію мотивував посиланням на те, що позивач у спірний період була зареєстрована як фізична особа - підприємець та перебувала на обліку в ДПІ як платник єдиного внеску, а тому мала сплатити єдиний внесок.
У додаткових поясненнях відповідач зазначив, що, згідно з п. 7 розділу VI Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженої наказом Міністерства фінансів України  від 20.04.2015 року № 449 (у редакції наказу МФУ від 21.12.2020 року № 790), якщо протягом наступного базового звітного періоду сума боргу (недоїмки) платника зросла, після проходження відповідних процедур узгодження та оскарження вимога про сплату боргу (недоїмки) подається до органу державної виконавчої служби або до органу Казначейства тільки на суму зростання боргу (недоїмки). На підставі цього була сформована вимога № Ф-4928-50 від 27.11.2018 року на суму 15.819,54 грн (20.09.2020 року дана сума стягнута в межах виконавчого провадження).(а.с. 114-115)
Також в додаткових поясненнях щодо необґрунтованості позовних вимог стосовно внесення коригувань до ІКП та повернення надмірно сплачених грошових коштів, відповідач посилається на те, що рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 18.02.2020 року ГУ ДПС у Полтавській області не було зобов`язано коригувати  ІКП по коду платежу 71040000 ОСОБА_1 та надмірно сплачених грошових коштів у розмірі 15819,00 грн в ІКП відсутні. (а.с. 169-170).
У відповіді на відзив позивачем зазначено, що рішенням суду скасовано вимогу щодо періоду з 2017 року по 08.04.2019 року, а отже нарахування штрафу та пені  на ці періоди є протиправними. Вважає, що стягнення з позивача грошових коштів у розмірі 15.819,54 грн. відбулось без належної правової підстави та такі дії державного органу є протиправними  та незаконними. (а.с. 104-108)
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 28.10.2021 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління ДПС у Полтавській області щодо неприйняття рішення про внесення відомостей до інтегрованої картки платника податків ОСОБА_1 ; зобов`язано Головне управління ДПС у Полтавській області відкоригувати в інформаційній системі органів ДПС дані інтегрованої картки платника позивача шляхом виключення суми нарахованого єдиного соціального внеску за період з 01.01.2017 року по 31.12.2018 року у розмірі 18.276,72 грн. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Полтавській області на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 908,00 грн та 4.000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.
          В обґрунтування прийнятого рішення судом зазначено про те, що відповідач у спірних відносинах допустив протиправну бездіяльність щодо внесення відомостей до ІКП позивача шляхом виключення суми нарахованого єдиного внеску за період з 01.01.2017 року по 31.12.2018 року у розмірі 18276,72 грн, оскільки саме цьому періоду надана правова оцінка судом у справі № 440/2149/19. В інтегрованій картці податковим органом самостійно здійснено нарахування єдиного внеску позивачу за ознакою ведення підприємницької діяльності без належних на те правових підстав.
          Суд також зазначив, оскільки у рішенні суду у справі № 440/2149/19 встановлені обставини безпідставності нарахування позивачу єдиного внеску за 2017 рік, I-IV квартали 2018 року загалом у розмірі 18.276,72 грн та такі обставини не спростовані відповідачем у ході розгляду цієї справи, судом визнаний доведеним факт відсутності у позивача обов`язку зі сплати єдиного внеску у зазначеному розмірі. Суд зауважив, що у силу абзацу другого підпункту 2 пункту 1 розділу VІ Порядку № 422 скасування вимоги про сплату недоїмки з єдиного внеску є підставою для відображення/коригування у особовій картці платника дійсного стану зобов`язань перед бюджетом.
Судом також зауважено, що питання повернення з рахунків податкового органу безпідставно стягнених коштів у розмірі 15.819,54 грн є похідним від предмета спору у цій справі та може вирішуватись лише після здійснення відповідачем коригування даних ІКП ОСОБА_1 шляхом виключення відомостей про нарахування єдиного внеску у розмірі 18.276,72 грн на виконання цього рішення суду.
Не погоджуючись із судовим рішенням, в апеляційній скарзі відповідач Головне управління ДПС у Полтавській області, просить скасувати судове рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 28.10.2021 року та прийняти у справі нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог   ОСОБА_1 про визнання протиправною бездіяльність ГУ ДПС у Полтавській області щодо неприйняття рішення про внесення відомостей до інтегрованої картки платника податків ОСОБА_1 та зобов`язання ГУ ДПС у Полтавській області відкоригувати в інформаційній системі органів ДПС дані інтегрованої картки платника ОСОБА_1 шляхом виключення суми нарахованого єдиного соціального внеску за період з 01.01.2017 року по 31.12.2018 року у розмірі 18.276,72 грн.
Доводи, якими відповідач обґрунтовує вимоги апеляційної скарги, по суті, аналогічні доводам, викладеним ним у відзиві на адміністративний позов ОСОБА_1 ..
Відповідач вважає, що висновки суду про задоволення позову не відповідають обставинам справи, а оскаржуване рішення Полтавського окружного адміністративного суду  винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права та судом, при винесенні рішення не забезпечено повного та всебічного з`ясування обставин справи, тобто є не обґрунтованим.
Посилаючись на висновки Верховного суду у постановах від 17.04.2019 року у справі №342/158/17, від 18.02.2021 року у справі № 160/6885/19, від 11.08.2020 у справі № 320/5970/17, відповідач вважає судом першої інстанції не враховано, що протиправна бездіяльність суб`єкта владних повноважень має місце у тому випадку, коли в межах суб`єкта владних повноважень існує обов`язок вчинити певні дії, але він не виконаний. Зазначає, що позивачем не наведено, які норми Податкового кодексу України та Порядку № 422 відповідачем порушено під час адміністрування платежів позивача з єдиного внеску. 
У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить залишити апеляційну скаргу без задоволенні, а судове рішення - без змін.
Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
В даному випадку, характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не є складними, виходячи з визначення справ незначної складності.
Письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом (п. 10 ч. 1 ст. 4 КАС України).
За приписами ст. 308 КАС України  суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги (ч. 1 ст. 308). Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язкової підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 2 ст. 308).
Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши судове рішення в межах доводів і вимог апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом фактичних обставин  справи та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а судове рішення на підставі ст. 316 КАС України  слід залишити без змін, з наступних підстав.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 зареєстрована в Єдиному державному реєстрі 22.02.1994 року (дата запису - 05.02.2013 року), як фізична особа-підприємець.  
З 17.02.2005 року позивач перебувала на обліку у Головному управлінні ДФС у Полтавській області Управління у м. Полтаві, ДПІ у м. Полтаві як платник податків, перебуваючи на спрощеній системі оподаткування.
Відповідно до даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських датою припинення підприємницької діяльності є 08.04.2019 року.
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 18.02.2020 року у справі № 440/2149/19 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Полтавській області та Головного управління ДПС у Полтавській області про скасування податкової вимоги про сплату боргу (недоїмки), що набрало законної сили 17.09.2020 року, вимоги адміністративного позову ОСОБА_1 задоволені.
Визнано протиправною та скасовано вимогу Головного управління ДФС у Полтавській області про сплату боргу (недоїмки) від 08.04.2019 року № Ф-4928-50, якою ОСОБА_1 зобов`язана сплатити загальну суму боргу платника єдиного внеску, станом на 31.03.2019 року, в сумі 18.276, 72 грн, у тому числі недоїмка - 18.276, 72 грн.
Організація діяльності з ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків та інших платежів, визначена у Порядку ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженому наказом Міністерства фінансів України від 07.04.2016 року № 422 та зареєстрованому в Міністерстві юстиції України 20.05.2016 року за № 751/28881 (далі - Порядок в редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин).
Як визначено у пункті 2 розділу 1 Порядку, інтегрована картка платника (далі - ІКП) - це форма оперативного обліку податків, зборів, митних платежів до бюджетів та єдиного внеску, що ведеться за кожним видом платежу та включає перелік показників підсистем інформаційної системи органів ДФС, які характеризують стан розрахунків платника з бюджетами та цільовими фондами.
Приписами пункту 3 розділу 1 Порядку передбачено, що оперативний облік податків і зборів, митних та інших платежів до бюджету, єдиного внеску здійснюється органами ДФС в інформаційній системі органів ДФС.
Зі змісту пункту 1 розділу 2 Порядку вбачається, що з метою обліку нарахованих і сплачених сум податків, зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску органами ДФС відкриваються ІКП за кожним платником та кожним видом платежу, які повинні сплачуватися такими платниками. Облік нарахованих і сплачених сум податків, зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску відображається в ІКП окремими обліковими операціями в хронологічному порядку. При цьому кожна операція фіксується в окремому рядку із зазначенням виду операції та дати її проведення.
Пунктом 1 розділу 3 Порядку передбачено, що для забезпечення контролю за повнотою та своєчасністю розрахунків платників органи ДФС проводять оперативний облік надходжень за податками, зборами на підставі документів, визначених порядком взаємодії органів ДФС та органів Казначейства у процесі виконання державного та місцевих бюджетів за доходами та іншими надходженнями, а саме: відомостей про зарахування та повернення коштів з аналітичних рахунків за надходженнями у вигляді технологічного файла @B; виписок з рахунків у вигляді електронного реєстру розрахункових документів; звітів про виконання державного та місцевих бюджетів за доходами та іншими надходженнями.
Відповідно до пункту 2 розділу 3 Порядку оперативний облік надходжень також здійснюється за єдиним внеском на підставі документів, визначених Положенням про рух коштів єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 12.02.2016 року № 54, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 02.03.2016 року за № 330/28460, а саме: відомостей про рух страхових коштів на аналітичних рахунках 3719, відкритих на ім`я органів ДФС, у вигляді технологічного файла @E; виписок з рахунків 3719, відкритих на ім`я головних управлінь ДФС, у вигляді електронного реєстру розрахункових документів та у паперовому - на якому проставляється штамп відповідного органу Казначейства; звітів про надходження страхових коштів на рахунки 3719, відкриті на ім`я головних управлінь ДФС та на ім`я органів ДФС; оборотно-сальдової відомості за аналітичними рахунками 3719, відкритими на ім`я головних управлінь ДФС.
Пунктом 1 глави 4 Розділу Порядку передбачено, що працівники підрозділів адміністративного/судового оскарження органу ДФС, до компетенції яких належать розгляд скарг при проведенні процедури адміністративного оскарження або супроводження справ у судах при проведенні процедури судового оскарження прийнятих податкового повідомлення-рішення/рішення/вимоги та/або рішення щодо єдиного внеску, в установленому порядку відповідно до вимог регламентів використання відповідних інформаційних систем забезпечують внесення даних до інформаційних систем, які забезпечують відображення результатів адміністративного та/або судового оскарження, у день отримання чи складання відповідних документів або отримання інформації з подальшим збереженням даних та встановленням зв`язків записів зазначених інформаційних систем із записами підсистеми, що відображає результати КПР.
Відображенню в інформаційній системі органів ДФС підлягають матеріали, які зареєстровані в інформаційних системах, що забезпечують відображення результатів адміністративного та/або судового оскарження, та мають безпосередній зв`язок з матеріалами, внесеними до підсистеми, що забезпечує відображення результатів контрольно-перевірочної роботи в ході виконання її функцій.
Такими матеріалами є: скарга (заява) платника податків; рішення про результати розгляду скарги (заяви); ухвала суду про відкриття провадження; рішення суду, прийняте по суті.
Пункт 2 глави 4 Розділу IV Порядку визначає, що залежно від інформації, яка завантажена в інформаційну систему органів ДФС з інформаційних систем, які забезпечують відображення результатів адміністративного та/або судового оскарження, в підсистемі, що забезпечує відображення результатів контрольно-перевірочної роботи, одночасно змінюється статус повідомлень-рішень/рішень/вимог та/або рішень щодо єдиного внеску та в ІКП відображається така інформація щодо оскарження донарахованих сум та прийнятих рішень відповідними органами, зокрема, інформація з рішення суду, прийнятого по суті.
Статус повідомлень-рішень/рішень/вимог та/або рішень щодо єдиного внеску змінюється відповідно до суті рішення (постанови) («Скасовується в судовому порядку»/ «Вручено, судовий розгляд»/ «Анульовано»).
У підсистемі, що забезпечує відображення результатів контрольно-перевірочної роботи, статус повідомлень-рішень/рішень/вимог та рішень щодо єдиного внеску змінюється на «Скасовується в судовому порядку»/ «Вручено, судовий розгляд»/ «Анульовано» при частковому скасуванні.
У пункті 3 глави 1 Розділу VII Порядку зазначено, що у разі виявлення помилок, допущених під час введення інформації до інформаційної системи органів ДФС, яка забезпечує відображення результатів судового оскарження, вони підлягають виправленню (коригуванню) відповідальним юристом протягом робочого дня, коли виявлено помилку, зі збереженням достовірної інформації.
Під час занесення результатів розгляду справи у суді відповідальний юрист та керівник підрозділу (або особа, що виконує його обов`язки): - вилучає інформацію, що помилково занесена до інформаційної системи органів ДФС, яка забезпечує відображення результатів судового оскарження; - виправляє помилки, допущені при реєстрації позовних заяв, апеляційних чи касаційних скарг та документів; - вилучає збережені невірні цифрові копії документів та зберігає вірні; - вилучає невірну інформацію про оскаржений документ, внесену до базового запису про справу, та зберігає вірну.
В інтегрованій картці платника відображається повна хронологія нарахувань податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, їх облік тощо.
Контроль достовірності первинних показників за податками і зборами, митними та іншими платежами до бюджетів та єдиним внеском здійснюється керівниками структурних підрозділів органів ДФС за напрямами роботи.
При виявленні некоректних базових записів структурними підрозділами за напрямами роботи готується коригуючий документ з обов`язковим посиланням на первинний документ, показники якого виправляються. Коригування даних в інформаційній системі органів ДФС здійснюється підрозділами, відповідальними за введення таких даних з первинних документів, за поточною датою.
Отже, відповідач має можливість здійснювати відповідні коригування облікових показників ІКП у ручному режимі у разі необхідності.
Подібні висновки викладені у постанові Верховного суду від 30.11.2021 у справі №300/3157/20.
Таким чином з метою обліку нарахованих і сплачених сум платежів до бюджету контролюючі органи відкривають платнику податків інтегровані картки, за якими відображається стан розрахунків платника з бюджетом. Відомості про сплату податкових зобов`язань, у тому числі єдиного внеску,  платниками податків обліковуються у таких картках за даними електронних реєстрів розрахункових документів. А умовою, з якою законодавство пов`язує відображення в інтегрованій картці платника факту надходження грошових коштів в рахунок сплати податкового зобов`язання, є отримання від Державної казначейської служби України підтвердження про зарахування грошових коштів на відповідний рахунок.
З 05.04.2021 року діє Порядок ведення податковими органами оперативного обліку податків, зборів, платежів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затверджений наказом Міністерства фінансів України від 12.01.2021 року № 5, який містить аналогічні положення.
В рамках адміністративної справи № 440/2149/19 в рішенні Полтавського окружного адміністративного суду від 18.02.2020 року у справі № 440/2149/19 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Полтавській області та Головного управління ДПС у Полтавській області про скасування податкової вимоги про сплату боргу (недоїмки), що набрало законної сили 17.09.2020 року, встановлено факт, що заборгованість позивача, за розрахунком податкового органу, виникла у зв`язку із несплатою у встановлений строк єдиного внеску за наступний період: 2017 у розмірі 8.448 грн., І квартал 2018 у розмірі 2.457,18 грн., II квартал 2018 у розмірі 2.457,18 грн., ІІІ квартал 2018 у розмірі 2.457,18 грн., IV квартал 2018 у розмірі 2. 457,18 грн.
У ході судового розгляду справи № 440/2149/19 встановлено, що ОСОБА_1 у період з 20.08.2012 року по 31.10.2017 року перебувала у трудових відносинах з ТОВ «Петрус-Алко», перебувала на посаді касира, що підтверджується копією трудової книги, довідками про доходи ТОВ «Петрус-Алко».
Також, судом встановлено, що відповідно до довідок ПП «Полагропром» № № 337, 336, 335 від 27.11.2019 року ОСОБА_1 з 07.11.2017 року по теперішній час перебуває у трудових відносинах із зазначеним підприємством, перебуває на посаді продавця відповідно до наказу від 03.11.2017 року № 184-К, з огляду на що ОСОБА_1 нараховано дохід за вказаний період та сплачено єдиний соціальний внесок (2017 у розмірі 1374,10 грн, 2018 у розмірі 10915,51 грн.
Крім того, відповідно до інформації із Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування Пенсійного фонду України роботодавцем позивача у спірний період 2017-2018 нарахована заробітна плата та сплачені страхові внески. Доказів отримання позивачем у вказаний період доходів від підприємницької діяльності не встановлено.
Отже у період, за який контролюючим органом донараховано недоїмку (2017 рік та 1, II, III, IV квартали 2018 року, позивач ОСОБА_1 була офіційно працевлаштована, у спірний період єдиний соціальний внесок за позивача було сплачено її роботодавцем, а тому у позивача не було обов`язку сплачувати єдиний внесок як фізичній особі-підприємцю, адже це призвело б до подвійної сплати єдиного внеску.
З огляду на Порядок у податкового органу наявні повноваження щодо коригування даних в інформаційній системі у разі виявлення некоректних базових записів, тому відповідач в цьому випадку зобов`язаний здійснити коригування даних ІКП позивача відповідно до вимог Порядку № 422 - виключити з інтегрованої картки платника податків ФО-П ОСОБА_1 нарахованих та сплачених сум єдиного внеску за період з 01.01.2017 року по 31.03.2019 року  у розмірі 18.276,72  грн за кодом платежу 71040000.
Разом з тим, незважаючи на вказані вище висновки суду та скасування вимоги від про сплату боргу (недоїмки) від 08.04.2019 року № Ф-4928-50, відповідач продовжує обліковувати в інтегрованій картці платника податків заборгованість позивача зі сплати єдиного внеску в розмірі 18.276,72 грн, який був визначений такою податковою вимогою, що свідчить про неправильне відображення стану розрахунків позивача з бюджетом.
Відображення контролюючим органом в інтегрованій картці платника податків відомостей про наявність заборгованості зі сплати єдиного внеску, з урахуванням встановлення протиправності його нарахування, створює певні наслідки для платника податків та наявність у останнього матеріально-правового інтересу, щоб дані інтегрованих карток правильно відображали фактичний стан розрахунків з бюджетом. Відповідно контролюючий орган повинен вчинити дії щодо відображення/коригування у особовій картці позивача дійсного стану зобов`язань перед бюджетом.
Подібна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 19.02.2019 року у справі № 825/999/17, від 26.02.2019 року у справі № 805/4374/15-а, від 25.03.2020 року у справі № 826/9288/18, яка має бути врахована судом.
Зважаючи на викладене, колегія суддів доходить висновку, що відображення належного розміру податкових зобов`язань в ІКП є обов`язком контролюючого органу для ведення оперативного обліку податків і зборів та достовірності показників стану розрахунків платників за цими податками та зборами, що свідчить про обґрунтованість позовних вимог та наявності підстав для їх задоволення.
Аналогічний висновок щодо застосування норм права викладений в постанові Верховного Суду від 02.03.2023 у справі №826/23604/15, який підлягає врахуванню при розгляді даного спору.
15.01.2021 року ОСОБА_1 звернулась до ГУ ДПС у Полтавській області із заявою, якою просила списати з неї усі суми недоїмки, а також штрафні санкції та пеню, нараховані як платнику єдиного внеску у період з 01.01.2017 року по 01.12.2020 року (а.с. 75-77). З заявою аналогічного змісту позивач зверталась до відповідача і 26.02.2021 року.
          За повідомленням відповідача, викладеним у відзиві на адміністративний позов, - станом на 04.02.2021 року в інтегрованій картці платника ОСОБА_1 по єдиному внеску за кодом платежу 71040000 рахувалась заборгованість у сумі 23.329,84 грн., а саме: 8.448 грн за 2017 рік - заборгованість по внескам станом на 09.02.2018 року; 2.457,18 грн заборгованість по внескам станом на 19.04.2018 року; 2.457,18 грн заборгованість по внескам станом на 19.07.2018 року, 2.457,18 грн заборгованість по внескам станом на 19.10.2018 року; 2.457,18 грн. заборгованість по внескам станом на 21.01.2019 року; 2.754,18 грн заборгованість по внескам станом на 19.04.2019 року; 28.09.2020 року платником податків проведена оплата 15.819,54 грн; рішенням від 14.12.2020 року № 034470418 до платника податків застосовані штрафні санкції та нарахована пеня, усього у сумі 17.200 грн; 918,06 грн заборгованість по внескам станом на 04.02.2021 року.
          За інформацією відповідача, станом на 30.04.2021 року в інтегрованій картці платника податків ОСОБА_1 рахувалась заборгованість зі сплаті єдиного внеску у розмірі 918 грн - нарахування єдиного внеску за квітень 2019 року, які інтегрувалися до ІКП 04.02.2021 року згідно поданого Звіту про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого внеску за 2019 рік - Ліквідаційного.
На підставі заяви на списання боргу (недоїмки) по єдиному внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування позивача від 15.01.2021 року рішенням відповідача від 09.02.2021 року (а.с. 122) ОСОБА_1 списаний борг (недоїмка) з єдиного внеску у сумі 5.211,36 грн.
Колегія суддів зазначає, що за поясненнями відповідача (т. 1, а.с. 69), станом на 19.04.2019 року в ІКП рахується заборгованість позивача по сплаті єдиного внеску у розмірі 21.030,90 грн, з урахуванням сплати 28.09.2020 року 15.819,54 грн, загальний розмір заборгованості складає 5.211,36 грн.
Колегія суддів зауважує, що після набрання законної сили рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 18.02.2020 року, тобто після 17.09.2020 року підстави для проведення оплати вимоги податкового органу про сплату боргу (недоїмки) від 08.04.2019 № Ф-4928-50 (у розмірі 15.819,54 грн) у ОСОБА_1 були відсутні, оскільки заборгованості у розмірі 18.276,72 грн не існувало, і кошти, що сплачені позивачем 28.09.2021 року, підлягали поверненню. 
При цьому, колегія суддів також зауважує, що позивачка рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 28.10.2021 року у справі, що розглядається, не оскаржила.
          Щодо посилань скаржника на рішення від 01.04.2021 року № 163/16-31-13-04/613 про списання боргу (недоїмки) з єдиного внеску (а.с. 121), колегія суддів зазначає, що згідно з означеним рішенням податковим органом списаний борг ОСОБА_1 у розмірі 17.200,42 грн, який виник у зв`язку з прийняттям ГУ ДПС у Полтавській області 14.12.2020 року рішення № 034470418 про застосування штрафних санкцій та пені, і означене рішення відповідача не відноситься до предмету спору у справі, що розглядається.
Враховуючи наведене в його сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції. Судове рішення ґрунтується на правильно встановлених фактичних обставинах справи, яким надана належна юридична оцінка із правильним застосуванням норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини.
Інші доводи та заперечення сторін на висновки колегія суддів не впливають.
При цьому, колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (№ 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (№ 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).
За наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін (п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України).
Враховуючи те, що справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження, рішення суду апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 292, 293, 308, 310, 313, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Полтавській області залишити без задоволення, а рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 28.10.2021 року - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5  ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя 		Л.В. Мельнікова 	
Судді	   	Л.В. Курило    А.О. Бегунц