Номер провадження: 22-ц/813/3116/23 
Справа № 521/13700/21
Головуючий у першій інстанції Тополева Ю. В.
Доповідач Заїкін А. П.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.05.2023 року                                                                 м. Одеса

Єдиний унікальний номер судової справи: 521/13700/21
Номер провадження: 22-ц/813/3116/23

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
- головуючого судді – Заїкіна А.П. (суддя-доповідач),
- суддів: - Князюка О.В., Погорєлової С.О., 

учасники справи: 
- позивач – Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»,
- відповідач – ОСОБА_1 , 

розглянув у передбаченому ст. 369 ЦПК України порядку цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Малиновського районного суду м. Одеси, ухвалене у складі судді Тополевої Ю.В. 16 лютого 2022 року, повний текст рішення складений 21.02.2022 року,
встановив:
2. Описова частина
Короткий зміст позовних вимог

У вересні 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі - ТОВ) звернулося до суду з вищезазначеним позовом, в якому просить стягнути з відповідачки на користь ТОВ суму боргу за Кредитним договором № Z06.00605.004112461 від 17 липня 2018 року у розмірі - 215 963,57 грн., яка складається з: - заборгованості за основним боргом – 99 095,05 грн.; - заборгованості за відсотками – 48 060,57 грн.; - заборгованості за комісіями – 68 807,95 грн.. Також позивач просить стягнути судові витрати (а. с. 2 - 3).
ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» обґрунтовує свої вимоги тим, що 17 липня 2018 року між ОСОБА_1 та ПАТ «Ідея Банк» було укладено Кредитний договір № Z06.00605.004112461. 02 грудня 2020 року між ПАТ «Ідея Банк» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу № 12/89, відповідно до умов якого ПАТ «Ідея Банк» відступає ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає права вимоги за плату та на умовах, визначених цим Договором, зокрема щодо Кредитного договору № Z06.00605.004112461 від 17 липня 2018 року. 
У зв`язку з тим, що позичальник належним чином свої обов`язки не виконує, станом на 02.12.2020 року виникла прострочена заборгованість за Кредитним договором № Z06.00605.004112461 від 17 липня 2018 року у загальному розмірі – 215 963,57 грн..
На підставі вищевказаного позивач вимагає стягнення з відповідача суми заборгованості за Кредитним договором і судових витрат за розгляд справи.

Позиція відповідачки в суді першої інстанції

15.02.2022 року до суду першої інстанції надійшов відзив на позов від ОСОБА_1 (а. с. 66-67).
Ухвалою суду від 16 лютого 2022 року відмовлено у прийнятті відзиву ОСОБА_1 та продовжено розгляд справи за наявними матеріалами справи (а. с. 70 - 71).

Короткий зміст рішення суду першої інстанції, мотивування його висновків

Рішенням Малиновського районного суд м. Одеси від 16 лютого 2022 року задоволено вищевказані позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за Кредитним договором № Z06.00605.004112461 від 17 липня 2018 року в розмірі - 215 963,57 грн., з яких: - 99 095,05 грн. - заборгованість за основним боргом; - 48 060,57 грн. - заборгованість за відсотками; - 68 807,95 грн. - заборгованість за комісіями. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» судовий збір у розмірі - 3 239,45 грн. (а. с. 73 - 76).
Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що 17 липня 2018 року між  ОСОБА_1 та ПАТ «Ідея Банк» було укладено Кредитний договір № Z06.00605.004112461, відповідно до якого Банк надав Позичальниці кредит (грошові кошти) на поточні потреби у розмірі - 100 000,00 грн., включаючи витрати на страховий платіж. Позичальниця зобов`язалася одержати кредит і повернути його разом з процентними платежами згідно з умовами договору. ПАТ «Ідея Банк» належним чином виконало свої зобов`язання за Договором кредиту, надавши позичальниці кредитні кошти, в порядку передбаченому умовами Договору кредиту.
02 грудня 2020 року між ПАТ «Ідея Банк» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу № 12/89. Згідно умов п. 2.2. Договору факторингу, права вимоги, які ПАТ «Ідея Банк» відступає ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за цим Договором, відступаються (передаються) в розмірі заборгованості Боржників перед ПАТ «Ідея Банк», та визначені в Реєстрі Боржників, що підписується Сторонами у паперовому вигляді в день укладання цього Договору. Реєстр Боржників після належного його підписання вважається невід`ємною частиною цього Договору. Відповідно до Додатку № 1 до Договору факторингу № 12/89 від 02 грудня 2020 року Реєстру Боржників № 1 від 02 грудня 2020 року, права вимоги за якими відступаються, та боржників за такими договорами, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набув права грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором № Z06.00605.004112461 від 17 липня 2018 року.
Встановлені Кредитним договором терміни повернення наданого кредиту ОСОБА_1 не дотримується. Позичальниця порушила умови Договору щодо повернення Кредиту та сплати процентів, що призвело до виникнення заборгованості.
У зв`язку із чим, суд першої інстанції, враховуючи виниклі між сторонами правовідносини, оцінюючи докази в їх сукупності та приймаючи до уваги недопустимість односторонньої відмови від виконання договірних зобов`язань, дійшов висновку про задоволення позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів».

Короткий зміст вимог апеляційної скарги 

02 червня 2022 року ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Малиновського районного суду від 16 лютого 2022 року. Ухвалити нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі (а. с. 87 - 90).

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апелянт обґрунтовує вимоги апеляційної скарги тим, що рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 16.02.2022 року ухвалено судом першої інстанції при невідповідності висновків, викладених в рішенні суду, обставинам справи з порушенням норм процесуального права та неправильному застосуванні норм матеріального права. 
Апелянт вказує на те, що, задовольняючи вищевказані позовні вимоги, судом першої інстанції було проігноровано ряд нормативно-правових актів, не досліджено у повному обсязі докази, які містяться в матеріалах справи, що призвело до неправильного вирішення справи.
ОСОБА_1 вказує, що у 2018 році вона звернулась до ПАТ «Ідея Банк» з метою отримання кредиту. Після підписання документів, які їй надали працівники Банку, апелянт очікувала на схвалення кредиту. Приблизно через тиждень ОСОБА_1 подзвонив чоловік, який представився начальником служби безпеки Банку та сповістив, що кредитний комітет відмовив їй у наданні кредиту. Жодних грошей ОСОБА_1 не отримувала. Також вказує, що в матеріалах справи відсутні докази направлення їй Повідомлення про відступлення права вимоги заборгованості за Кредитним договором.

Позиція позивача в суді апеляційної інстанції

01.05.2023 року до Одеського апеляційного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу від ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (а. с. 117 - 120).
Товариство у відзиві на апеляційну скаргу посилається на те, що доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 відносно того, що вона не укладала з ПАТ «Ідея Банк» кредитного договору та не отримувала кредитних коштів є неспроможними, оскільки в матеріалах справи містяться заява № Z06.00605.004112461 від 17.07.2018 року про акцепт публічної оферти ПАТ «Ідея Банк» на укладення договору про використання аналогу власноручного підпису та відтиску печатки банку, Згоду-повідомлення фізичної-особи – клієнта Банку, підписану власноруч відповідачкою. Також в матеріалах справи містяться Кредитний договір № Z06.00605.004112461 від 17.07.2018 року, підписаний ОСОБА_1 .. 
Крім того, до установи Банку ОСОБА_1 надавалась довідка № 24 від 16.07.2018 року про те, що вона дійсно працює в ТОВ «ФОРМЕ» з 04.04.2016 року на посаді продавець-консультант, в якій зазначено розмір заробітної плати за останні шість місяців. З Ордеру-розпорядження № 1 про видачу кредиту вбачається, що ОСОБА_1 17.07.2018 року було перераховано - 91 324,20 грн. на розрахунковий рахунок, відкритий в установі Банку (8 675,80 грн. - страховий платіж).
Крім того, з виписки з 01.01.2000 по 25.07.2021 року вбачається, що ОСОБА_1 частково погашала свій борг: - 16.08.2018 року в розмірі - 6 340,00 грн. та 14.09.2018 року в розмірі - 6 340,00 грн.. Вказане спростовує її твердження про необізнаність щодо кредиту (а. с. 16).

Рух справи в суді апеляційної інстанції

Ухвалою Одеського апеляційного суду від  13.06.2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 16 лютого 2022 року залишено без руху (а. с. 94).
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 29.03.2023 року цивільну справу прийнято до провадження іншої колегії суддів (суддя-доповідач - Заїкін А.П.) (а. с. 105).
13.04.2023 року до суду апеляційної інстанції надійшла заява від ОСОБА_1 про усунення зазначених в ухвалі про залишення апеляційної скарги без руху недоліків (а. с. 108).
Ухвалою Одеського апеляційного суду від  17.04.2023 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 16 лютого 2022 року (а. с. 111 - 112).
Копію ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі, з пропозицією надати відзив протягом встановленого строку, та копію апеляційної скарги було надіслано учасникам справи. 
Рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення на ім`я ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» повернулося до апеляційного суду з відміткою пошти про вручення - 27.04.2023 року. Рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення на ім`я ОСОБА_1 повернулося до апеляційного суду з відміткою пошти про вручення - 25.04.2023 року (а. с. 115 - 116).
За вказаних обставин апеляційний суд вважає, що учасники справи є повідомленими про розгляд справи в апеляційному суді.
01.05.2023 року до Одеського апеляційного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу від ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів».
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 10.05.2023 року закінчено підготовку справи до апеляційного розгляду. Призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) її учасників.
Згідно із ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи (їх виклик). У такому випадку судове засідання не проводиться.
Пунктом 1 ч. 4, п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України передбачено, що спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ.
Малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно п. 1 ч. 1, ч. ч. 2, 4 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.
У порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.
В порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: 1) що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, розірвання шлюбу та поділ майна подружжя; 2) щодо спадкування; 3) щодо приватизації державного житлового фонду; 4) щодо визнання необґрунтованими активів та їх витребування відповідно до глави 12 цього розділу; 5) в яких ціна позову перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 6) інші вимоги, об`єднанні з вимогами у спорах, вказаних у пунктах 1 5 цієї частини.
Дана справа з ціною позову (215 963,57 гривень) є малозначною, тому вона підлягає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.
Згідно зі ст. 369 ЦПК України справу розглянуто апеляційним судом без виклику його учасників.

3. Мотивувальна частина
Позиція апеляційного суду

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які апелянт посилається в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при ухваленні рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1  не підлягає задоволенню. 

Встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини, а також обставини, встановлені судом апеляційної інстанції, і визначені відповідно до них правовідносини

09.09.2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі - ТОВ) звернулося до суду з вищезазначеним позовом, в якому просив стягнути з відповідача на користь ТОВ суму боргу за Кредитним договором № Z06.00605.004112461 від 17 липня 2018 року у розмірі 215 963,57 гривень, яка складається з: - заборгованості за основним боргом – 99 095,05 гривень; - заборгованість за відсотками – 48 060,57 гривень; - заборгованість за комісіями – 68 807,95 гривень. Також просив стягнути судові витрати (а. с. 2-3).
ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» обґрунтовує свої вимоги тим, що 17 липня 2018 року між ОСОБА_1 та ПАТ «Ідея Банк» було укладено Кредитний договір № Z06.00605.004112461. Відповідно до умов якого, ПАТ «Ідея Банк» надає грошові кошти на поточні потреби у розмірі 100 000 гривень, включаючи витрати на страховий платіж, а ОСОБА_1 зобов`язується повернути його разом з процентними платежами. Банк надав кредит у день підписання договору Кредиту строком на 36 місяців. Датою видачі кредиту, є дата списання коштів з позичкового рахунку для зарахування на банківський поточний рахунок Позичальника. За користування кредитом Позичальник сплачує річну змінювану процентну ставку в розмірі, що визначається як змінна частина ставки, збільшена на 12,49 % (Маржу Банку). Станом на день укладання Договору змінна частина ставки становить 9,5 %, що разом із Маржою Банку складає змінювану процентну ставку в розмірі 21,99 %.
На підтвердження факту укладення кредитного договору позивачем надано Кредитний договір № Z06.00605.004112461 від 17.07.2018 року, заяву-анкету до Кредитного договору, Додаток до Паспорта споживчого кредиту – Графік щомісячних платежів за кредитним договором, ордер-розпорядження № 1 про видачу кредиту, ордер-розпорядження № 2 про сплату страхового платежу, Паспорт споживчого кредиту, Договір добровільного страхування життя на випадок смерті в результаті нещасного випадку, Заяву про акцепт публічної оферти ПАТ «Ідея Банк» на укладення договору про використання аналогу власноручного підпису та відтиску печатки банку та Згоду-повідомлення фізичної-особи – клієнта Банку (а. с. 4-8, 10-11, 14).
02 грудня 2020 року між ПАТ «Ідея Банк» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу № 12/89, відповідно до умов якого ПАТ «Ідея Банк» відступає ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає права вимоги за плату та на умовах, визначених цим Договором.
Згідно п. 2.2. Договору факторингу права вимоги, які ПАТ Ідея Банк» відступає ТОВ «ФК «ЄАПБ» за цим Договором, відступаються (передаються) в розмірі заборгованості боржників перед ПАТ «Ідея Банк», та визначені в Реєстрі боржників, що підписується сторонами у паперовому вигляді в день укладання цього Договору. Реєстр боржників після належного його підписання вважається невід`ємною частиною цього Договору.
Відповідно до Додатку № 1 до Договору факторингу № 12/89 від 02.12.2020 року Реєстру боржників № 1 від 02.12.2020 року, права вимоги за якими відступаються, та боржників за такими договорами, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набув права грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором в сумі 215 963,57 гривень.
Відповідно до п. 5.2. Договору факторингу, в день підписання Реєстру боржників, за умови виконання ТОВ «ФК «ЄАПБ» зобов`язань, передбачених п. 4.1. цього Договору, ПАТ «Ідея Банк» втрачає права на будь-які платежі боржників в оплату їх заборгованостей за первинними Договорами. В разі звернення боржників до ПАТ «Ідея Банк» з приводу виконання зобов`язань за відступленими ТОВ «ФК «ЄАПБ» правами вимог, ПАТ «Ідея Банк» повідомляє про необхідність виконання зобов`язань на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ».
З метою досудового врегулювання спору та на виконання п. 5.3. Договору факторингу ТОВ «ФК «ЄАПБ» було направлено простою кореспонденцією Повідомлення про відступлення права вимоги заборгованості по Кредитному договору та включення персональних даних до бази персональних даних. 
ОСОБА_1 не виконала свого обов`язку та припинила повертати наданий кредит в строки, передбачені Договором.
Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості станом на 02.12.2020 року за ОСОБА_1 виникла заборгованість у загальній сумі – 215 963,57 гривень, яка складається із: - заборгованості за основним боргом – 99 095,05 грн.; - заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками – 48 060,57 грн.; - заборгованості за нарахованими та невиплаченими комісіями – 68 807,95 грн. (а. с. 15).
Між сторонами виникли правовідносини з кредитного договору.

Застосовані норми права та висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги. Доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився з висновками суду першої інстанції. Мотиви відхилення аргументів, викладених в апеляційній скарзі

Частиною 3 статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до частин 1, 2, 6 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково наданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. 
Статтями 5, 12, 13, 81, 83 ЦПК України передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.
Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.
Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.
Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачений цим Кодексом випадках.
Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. 
Згідно з положеннями частин 1, 2 та 5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються яка на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити.
Колегія суддів погоджується з вищезазначеними висновками суду першої інстанції.
Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими способами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.
Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ст. ст. 1, 3 ЦК України, ст. ст. 2, 4-5, 12-13, 19 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави, що виникають з цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також справ, розгляд яких, в порядку цивільного судочинства, прямо передбачено законом.
За змістом ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства.
Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори.
Згідно із статями 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно із ст. 627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладені договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною
За правилами, передбаченими ст. ст. 509, 525, 526 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі статтею 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно із ст. 530 Цивільного Кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
Відповідно до ч. 1 ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення (ст. 612 ЦК України).
Статтями 15, 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема примусове виконання обов`язку в натурі.
Колегія суддів зазначає, що позивач в обґрунтування позовних вимог посилається на Кредитний договір № Z06.00605.004112461 від 17.07.2018 року, заяву-анкету до Кредитного договору, Додаток до Паспорта споживчого кредиту – Графік щомісячних платежів за кредитним договором, ордер-розпорядження № 1 про видачу кредиту, ордер-розпорядження № 2 про сплату страхового платежу, Паспорт споживчого кредиту, Договір добровільного страхування життя на випадок смерті в результаті нещасного випадку, Заяву про акцепт публічної оферти ПАТ «Ідея Банк» на укладення договору про використання аналогу власноручного підпису та відтиску печатки банку та Згоду-повідомлення фізичної-особи – клієнта Банку, за умовами яких ОСОБА_1 отримала кредит у сумі - 100 000 грн., строком - на 36 місяців, зі сплатою процентів у розмірі - 21,99 % річних. Погашення кредиту здійснюється щомісячними платежами включно до 17 числа кожного місяця у розмірі – 6 338,55 грн.. За порушення зобов`язань з погашення кредиту позичальник сплачує Банку пеню, розмір якої зазначений в п. 3.3.1.Кредитного договору за кожний день прострочки.
ТОВ «ФК «ЄАПБ», пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просить у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримала в борг позичальниця), стягнути складові його повної вартості, зокрема заборгованість за відсотками за користуванням кредитом та заборгованість за комісіями.
Відповідачка ОСОБА_1 є споживачем банківських послуг. Згідно з пунктом 22 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.
У пункті 19 Резолюції Генеральної Асамблеї ООН «Керівні принципи для захисту інтересів споживачів», прийняті 09 квітня 1985 року № 39/248 на 106-му пленарному засіданні Генеральної Асамблеї ООН зазначено, що споживачі повинні бути захищені від таких контрактних зловживань, як односторонні типові контракти, виключення основних прав в контрактах і незаконні умови кредитування продавцями.
Основними засадами (принципами) цивільного судочинства є зокрема - верховенство права.
Згідно ст. 42 Конституції України - Держава захищає права споживачів, здійснює контроль за якістю і безпечністю продукції та усіх видів послуг і робіт.
Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості станом на 02.12.2020 року за ОСОБА_1 виникла заборгованість у загальній сумі – 215 963,57 гривень, яка складається із: заборгованості за основним боргом – 99 095,05 гривень, заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками – 48 060,57 гривень, заборгованості за нарахованими та невиплаченими комісіями – 68 807,95 гривень (а. с. 15).
Враховуючи, що фактично отримані та використані відповідачкою кошти в добровільному порядку позивачу не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України, за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд приходить до висновку, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.
Вказані висновки узгоджуються зправовими висновками, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 року у справі № 342/180/17, від яких не було відступлено у постанові Верховного Суду від 06.05.2020 року по справі № 358/384/19, від 23.12.2020 року у справі № 191/2648/17.
Частиною 5 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.
Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Таким чином, доводи апеляційної скарги вищевказаних висновків суду першої інстанції не спростовують. 

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги, з посиланням на норми процесуального права, якими керувався суд апеляційної інстанції 

Виходячи з вищезазначеного, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги є недоведеними, а тому вона не підлягає задоволенню. 
Слід також зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справ «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.)
Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burgandothers v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41.
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 374, статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги залишає судове рішення без змін, а скаргу без задоволення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержання норм матеріального і процесуального права.
За вищевикладених обставин колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є справедливим, законним та обґрунтованим. Судом повно та всебічно досліджені наявні в матеріалах справи докази, їм надана правильна оцінка, порушень норм матеріального та процесуального права не допущено. Підстави для скасування, зміни рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 відсутні.

Дата ухвалення рішення, порядок та строк касаційного оскарження

Згідно з ч. ч. 4, 5 ст. 268 ЦПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.
Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.
Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовної практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

4. Резолютивна частина

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України ЦПК України, Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справи,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення.

Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 16 лютого 2022 року– залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному не підлягає за винятками, передбаченими частиною 3 статті 389 ЦПК України

Головуючий суддя:  А. П. Заїкін 

Судді:                                                   О. В. Князюк

С. О. Погорєлова