ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ДОДАТКОВА ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2023 року	                        Львів	Справа № 500/3066/22 пров. № А/857/17241/22 	

 
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:                                        Затолочного В.С.,
суддів:                                                            Большакової О.О., 
                                                                      Качмара В.Я.,
з участю секретаря судового засідання          Єршової Ю.С.,
представника позивача                               Попової О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в м. Львові заяву ОСОБА_1 (представника відповідача Яцишина Романа Анатолійовича) про ухвалення додаткового судового рішення у справі № 500/3066/22 за адміністративним позовом Одеського державного університету внутрішніх справ до ОСОБА_2 про відшкодування витрат пов`язаних з утриманням в навчальному закладі, -

ВСТАНОВИВ:

06 лютого 2023 року Восьмим апеляційним адміністративним судом ухвалено постанову, якою апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено, рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 24 жовтня 2022 року у справі № 500/3066/22 скасовано та прийнято нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог Одеського державного університету внутрішніх справ відмовлено.
28.02.2023 на адресу Восьмого апеляційного адміністративного суду надійшла заява представника позивача про ухвалення додаткового судового рішення щодо витрат на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції у розмірі 10000 грн. та судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 3721 грн.
22.03.2023 на адресу Восьмого апеляційного адміністративного суду надійшло заперечення позивача на заяву представника відповідача про ухвалення додаткового судового рішення щодо витрат на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції, в якій зазначає, що заявлена сума витрат на правничу допомогу є завищеною та необґрунтованою, просить відмовити в задоволенні заяви. Зокрема зазначив, що предмет спору в даній справі не є складним, містить лише один епізод спірних правовідносин, не потребує вивчення великого обсягу фактичних даних, обсяг і складність складених процесуальних документів не є значними.
Відповідно до частини третьої статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України) суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Представник позивача, що приймала участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, просила в задоволенні заяви представника позивача про ухвалення додаткового судового рішення щодо судових витрат відмовити.
Відповідач був належним чином повідомлені про дату та час розгляду заяви, в судове засідання не з`явився, його представник просив розглянути справу за відсутності відповідача та його представника.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши подану заяву, заперечення на неї, наявні в справі матеріали колегія суддів дійшла висновку про необхідність винесення додаткового судового рішення виходячи з наступних підстав.
Згідно з пунктом 3 частини першої статті 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Відповідно до частин першої та сьомої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Згідно із частиною першою статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до пункту 1 частини третьої статті 132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Стаття 134 КАС України передбачає, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Частина 7 статті 139 КАС України передбачає, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Як вбачається з матеріалів справи, про здійснення відшкодування витрат на правничу допомогу позивачем було заявлено у відзиві на позовну заяву із доказами їх понесення в суді першої інстанції.
Відповідно до статей 1, 30 Закону України від 5 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.
Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.
При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано договір про надання правової допомоги від 08.09.2022, акт наданих послуг від 20.09.2022.
З акту наданих послуг встановлено, що адвокатом було надано клієнту правову допомогу, вартість якої оцінена у 10000 грн..
При визначенні суми відшкодування колегія суддів, з урахуванням вимог заперечення на клопотання щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу, виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
При цьому розмір витрат на правничу допомогу встановлюється судом на підставі оцінки доказів щодо детального опису робіт, здійснених адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ), присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 р. у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 р. у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 р. у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 р. у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.
У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Апеляційний суд враховує, що представником відповідача був виконаний значний обсяг роботи у справі, який полягав у підготовці відзиву на позовну заяву та апеляційної скарги, витребовуванні доказів, які в вплинули на вирішення справи на користь відповідача.
Разом з тим, виходячи з обставин справи і предмету спору, колегія суддів дійшла висновку про те, що розмір витрат, зазначений представником відповідача, завищено та він суперечить принципу розумності.
За таких обставин апеляційний суд вважає, що відшкодуванню підлягають судові витрати позивача на професійну правничу допомогу у розмірі 6000 грн, оскільки такий розмір витрат є цілком обґрунтованим, а також співмірний з виконаними адвокатом роботами (наданими послугами), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт.
Крім того відповідачем сплачено судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 3721 грн. згідно з квитанцією № 8442-0799-1112-9222 від 23.11.2022 (а.с. 138).
Отже, понесені позивачем судові витрати на правничу допомогу в суді першої інстанції та сплату судового збору в суді апеляційної інстанції підлягають відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань позивача у справі - Одеського державного університету внутрішніх справ в розмірі 9721 грн. (6000+3721)
З врахуванням наведеного вище колегія суддів дійшла висновку про необхідність прийняття додаткового судового рішення та часткового задоволення клопотання відповідача.
Керуючись статтями 139, 229, 252, 310, 325 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника ОСОБА_2 Самуляка Михайла Юрійовича про ухвалення додаткового судового рішення щодо судових витрат у справі № 500/3066/22 задовольнити частково.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Одеського державного університету внутрішніх справ на користь ОСОБА_2 судові витрати в сумі 9721 (дев`ять тисяч сімсот двадцять одну) гривню.
Додаткова постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 

Головуючий суддя	 	В. С. Затолочний 	
судді	 	О. О. Большакова 	
 	 	В. Я. Качмар  	

Повне судове рішення складено 13.04.2023