П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

______________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

19 квітня 2023 р.	м.Одеса	Справа № 420/16496/22	
Головуючий в 1 інстанції: Іванов Е.А.
          
Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі: 
Головуючого:          Градовського Ю.М.
суддів:          Бітова А.І.,
          Танасогло Т.М.
розглянувши в порядку письмового провадження в м.Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 1 лютого 2023р. по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання дій протиправними та зобов`язання здійснити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А:
У листопаді 2022р. ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до Одеського ОТЦКСП, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача ГУ ПФУ в Одеській області, в якому просив:
- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо відмови у оформленні і наданні до ГУ ПФУ в Одеській області довідки про грошове забезпечення позивача із зазначенням складових «доплата за науковий ступінь кандидата наук 15% посадового окладу» та «доплата за вчене звання доцента 25% посадового окладу» для перерахунку пенсії з 1.04.2019р.;
- зобов`язати відповідача оформити та направити до ГУ ПФУ в Одеській області довідку про грошове забезпечення позивача для перерахунку пенсії з 1.04.2019р. із зазначенням складової «доплата за науковий ступінь кандидата наук 15% посадового окладу» та «доплата за вчене звання доцента 25% посадового окладу» відповідно до ч.2 ст. 59 ЗУ «Про вищу освіту», з обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії станом на березень 2019 року.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він знаходиться на обліку в ГУ ПФУ в Одеській області та отримує пенсію відповідно до ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». 
ІНФОРМАЦІЯ_2 направлено до ГУ ПФУ в Одеській області довідку від 14.07.2021р. №ЮО111618 про розмір грошового забезпечення позивача станом на 5.03.2019р. для обчислення пенсії, у якій зазначено додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, зокрема вказано: надбавка за науковий ступінь — 5%, надбавка за вчене звання - 5%.
8.09.2022р. ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою, в якій просив виготовити та направити до Управління оновлену довідку про розмір його грошового забезпечення станом на 5.03.2019р. у відповідності до вимог статей 43 і 63 ЗУ від 9.04.1992 р. №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з врахуванням положень ч. 2 ст. 59 ЗУ «Про вищу освіту» щодо визначення доплати за науковий ступінь кандидата наук - 15% від посадового окладу та доплати за вчене звання - доцент - 25% від посадового окладу для здійснення обчислення та перерахунку з 1.04.2019р. його пенсії.
Однак, листом від 20.09.2022р. за №943/8170 ІНФОРМАЦІЯ_2 відмовив у оформленні такої довідки з причини відсутності підстав для включення до грошового забезпечення доплат за науковий ступінь кандидата наук у розмірі 15% та за вчене звання доцента у розмірі 25%. 
Вважаючи вказану відмову протиправною, ОСОБА_1 звернувся до суду із даним позовом.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 1 лютого 2023р. у задоволенні адміністративного позову відмовлено.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення норм права, просить рішення суду скасувати та прийняти нову постанову, якою адміністративний позов задовольнити в повному обсязі.
Судова колегія вважає, що у відповідності до п.1 ч.1 ст.311 КАС України, апеляційну скаргу можливо розглянути в порядку письмового провадження, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для вирішення справи по суті.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку про залишення скарги без задоволення, а рішення суду без змін, з наступних підстав.
Відповідно до ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що на момент призначення позивачу пенсії діяла Постанова №1294, яка визначала доплату за науковий ступінь - 15% та доплату за вчене звання - 25%, однак на час проведення перерахунку пенсії діяли норми пп.2,3 п.6 Постанови КМУ №704, згідно якої розмір доплат за науковий ступінь та вчене звання встановлено у розмірі - 5% посадового окладу кожна.
При цьому, станом на момент розгляду даної справи, вказані вище положення не скасовані та нечинними не визнані, а тому відповідач, при видачі довідки про грошове забезпечення ОСОБА_1 від 14.07.2021р. №ЮО111618, із зазначенням у ній доплати за науковий ступінь та доплати за вчене звання діяв відповідно до вимог Закону.
Вирішуючи спір судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно та об`єктивно дослідив обставини по справі, надані докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.
Так, судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного розгляду справи, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Одеській області та отримує пенсію за вислугу років, відповідно до ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
Відповідно до Протоколу при первинному призначенні пенсії з 8.04.2011р. за вислугою років, позивачу було встановлено доплату за науковий ступінь «кандидат наук» в розмірі 15% та доплату за вчене звання «доцент» в розмірі 25% від посадового окладу (а.с.14).
В подальшому, ІНФОРМАЦІЯ_2 видано довідку за №ЮО 1116183 від 14.07.2021р. про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 за відповідною посадою станом на 5.03.2019р., до якої увійшли наступні складові:
- посадовий оклад;
- оклад за військове звання (підполковник);
- відсоткова надбавка за вислугу років (50%);
- надбавка за особливості проходження служби (65%);
- надбавка за науковий ступінь (5%);
- надбавка за вчене звання (5%);
- премія (35%) (а.с.15).
8.09.2022р. ОСОБА_1 звернувся із заявою до ІНФОРМАЦІЯ_3 , в якій просив виготовити та направити до ГУ ПФУ в Одеській області оновлену довідку про розмір його грошового забезпечення станом на 5.03.2019р. у відповідності до вимог статей 43 і 63 ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 9.04.1992р. №2262-ХІІ з врахуванням положень ч.2 ст.59 ЗУ «Про вищу освіту» щодо визначення доплати за науковий ступінь кандидата наук - 15% від посадового окладу та доплати за вчене звання - доцент - 25% від посадового окладу для здійснення обчислення та перерахунку з 1.04.2019р. його пенсії (а.с.16).
Однак, листом від 20.09.2022р. за №943/8170 ІНФОРМАЦІЯ_2 відмовив позивачу в оформленні такої довідки з причини відсутності підстав для включення до грошового забезпечення доплат за науковий ступінь кандидата наук у розмірі 15 % та за вчене звання доцента у розмірі 25%, оскільки станом на 5.03.2019р. грошове забезпечення військовослужбовцям виплачувалося в розмірах, визначених Міністром оборони України відповідно до Постанови КМУ від 30.08.2017р. №704, а також відповідно до Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 7.06.2018р. №260.
Не погоджуючись із такими діями відповідача, ОСОБА_1 звернувся до суду із даним позовом.
Перевіряючи правомірність та законність дій ІНФОРМАЦІЯ_3 у спірних правовідносинах, з урахуванням підстав, за якими позивач пов`язує їх незаконність та протиправність в межах доводів апеляційної скарги, судова колегія виходить з наступного.
Положеннями ч.2 ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи лише на підставі закону в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно ст.9 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991р. №2011-XII, держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія) та одноразові додаткові види грошового забезпечення.
За правилами ч.1 ст.15 Закону №2011-XII, пенсійне забезпечення військовослужбовців після звільнення їх з військової служби провадиться відповідно до ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 9.04.1992р. №2262-ХІІ.
Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували, зокрема, на військовій службі, визначає Закон №2262-ХІІ. Цим Законом держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.
Правовою основою для реалізації гарантії перерахунку призначених пенсій у зв`язку зі збільшенням рівня грошового забезпечення осіб, визначених Законом №2262-XII, є положення ч.3 ст.43 та ч.4 ст.63 цього Закону.
Так, згідно з ч.3 ст.43 Закону №2262-XII пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до ч.1, 2, 4 ст.63 Закону №2262-ХІІ перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.
Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону.
Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим зі служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.
Згідно з ч.1, 2 ст.51 Закону №2262-XII перерахунок пенсій, призначених особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців.
Перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів ПФУ та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.
Механізм проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону №2262-XII, визначений Порядком №45, згідно із пунктом 1 якого пенсії, призначені відповідно до Закону №2262-ХІІ, у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до положень Постанови КМУ від 13.02.2008р. №45 «Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України» Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та внесення змін» до Постанови КМУ від 17.07.1992р. №393 довідка про складові грошового забезпечення для перерахунку пенсії складається за аналогічною посадою, яку обіймав військовий пенсіонер на момент його звільнення, та з урахуванням складових грошового забезпечення за нормами, чинними на час проведення перерахунку.
Разом з тим, приписами пп.2,3 п.6 Постанови КМУ від 30.08.2017р. №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» передбачено, що керівникам державних органів у межах асигнувань, що виділяються на їх утримання, надано право виплачувати: доплату за науковий ступінь доктора філософії (кандидата наук) або доктора наук з відповідної спеціальності, якщо діяльність за профілем відповідає науковому ступеню, військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), особам рядового і начальницького складу в розмірі відповідно 5 і 10 відсотків посадового окладу. За наявності двох наукових ступенів доплата встановлюється за одним (вищим) науковим ступенем; доплату за вчене звання військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), особам рядового і начальницького складу, які займають посади, пов`язані з педагогічною або науковою діяльністю і мають вчене звання доцента (старшого наукового співробітника), в розмірі 5 відсотків, професора - 10 відсотків посадового окладу. За наявності двох або більше вчених звань доплата встановлюється за одним (вищим) званням (у редакції, яка діяла станом на момент виникнення спірних правовідносин).
Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що на момент звільнення зі служби позивача діяла постанова КМУ від 7.11.2007р. №1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», яка визначала доплату за науковий ступінь кандидата наук - 15% та доплату за вчене звання доцента - 25%, однак на час проведення перерахунку пенсії діяли норми пп.2,3 п.6 Постанови КМУ від 30.08.2017р. №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», в яких, як зазначено вище, розмір доплат за науковий ступінь кандидата наук та вчене звання доцента встановлено у розмірі 5% посадового окладу кожна.
При цьому, вказані норми не скасовані та нечинними невизнані, а тому підлягають застосуванню.
Апеляційний суд звертає увагу на той факт, що на ОСОБА_1 насамперед поширюється дія положень Закону №2262-XII та Постанови КМУ №704, зокрема, і правила визначення доплати за науковий ступінь, що встановлені пп.2,3 п.6 Постанови КМУ №704 відносно наукового ступеня та вченого звання, і такі, беззаперечно, є спеціальними щодо спірних правовідносин.
Отже, аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та встановлені фактичні обставини справи у їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що Одеський ОТЦКСП при видачі довідки про грошове забезпечення позивача від 14.07.2021р. №ЮО1116183 із зазначенням доплати за науковий ступінь кандидата наук та доплати за вчене звання доцента діяв відповідно до вимог чинного законодавства, а тому підстави для задоволення позову в цій частині відсутні.
Що стосується доводів апелянта щодо застосування приписів ч.2 ст.59 ЗУ «Про вищу освіту», то судова колегія виходить з того, що оскільки вказаний Закон встановлює основні правові, організаційні, фінансові засади функціонування системи вищої освіти, створює умови для посилення співпраці державних органів і бізнесу з закладами вищої освіти на принципах автономії закладів вищої освіти, поєднання освіти з наукою та виробництвом з метою підготовки конкурентоспроможного людського капіталу для високотехнологічного та інноваційного розвитку країни, самореалізації особистості, забезпечення потреб суспільства, ринку праці та держави у кваліфікованих фахівцях, однак у спірних правовідносинах позивач проходив службу у Військовому інституті Одеського національного політехнічного університету на посаді старшого наукового співробітника науково-дослідного відділу (проблем розвитку та бойового застосування з`єднань, частин і підрозділів механізованих, танкових та аеромобільних військ) наукового центру бойового застосування Сухопутних військ, тому гарантії його соціального і правового захисту встановлюються ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та іншими нормативно-правовими актами, прийнятими на їх виконання, у тому числі Постановою КМУ №704.
В доводах апеляційної скарги апелянт посилається на неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права. На думку судової колегії, викладені у скарзі доводи не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи по суті. 
Отже, судова колегія вважає, що рішення суду ухвалена з додержанням норм процесуального та матеріального права, а тому не вбачає підстав для її скасування.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.311,315,316,322,325 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
          Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 1 лютого 2023р. – залишити без змін.
          Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків встановлених п.2 ч.5 ст.328 КАС України.          

Головуючий:                                                                                Ю.М. Градовський

Судді:                                                                                          А.І. Бітов

                                                                                                    Т.М. Танасогло