УХВАЛА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
04 травня2023 року
м. Київ
справа № 552/5694/22
провадження № 51-4004впс22
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати 
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого                                                ОСОБА_1 ,
суддів                                                            ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
розглянувши клопотання захисника обвинуваченої ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 про направлення кримінального провадження                                                № 12022221220000525 (справа № 552/5694/22) за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185 та ч. 2 ст. 289 Кримінального кодексу України, з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів,
встановив:
У згаданому клопотанні, що надійшло до Верховного Суду в порядку                                                        ст. 34 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), захисник просить направити указане вище кримінальне провадження з Київського районного суду                    м. Полтави до Ленінського районного суду м. Харкова.
Обґрунтовуючи клопотання, захисник стверджує про наявність виключних обставин для направлення кримінального провадження до іншого суду з огляду на те, що всі учасники кримінального провадження проживають у м. Харкові.
Крім того, вказує, що відповідно до розпорядження Голови Верховного Суду кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , судовий розгляд якого не розпочато, перебуває на розгляді Київського районного суду м. Полтави.  Звертає увагу Суду адвокат й на те, що розпорядженням Голови Верховного Суду                  від 17 листопада 2022 року № 65 відновлено територіальну підсудність справ, зокрема Ленінського районного суду м. Харкова.
Також у клопотанні зазначається, що кримінальне правопорушення вчинено в межах територіальної юрисдикції Ленінського районного суду м. Харкова; підтримання публічного обвинувачення здійснюють прокурори Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова; у зв`язку з перебуванням усіх учасників судового провадження поза межами м. Полтави та Полтавської області судові засідання проводяться в  режимі відеоконференції. Водночас через аварійні та планові відключення електроенергії судові засідання переносяться.
Учасників судового провадження було повідомлено про час та місце розгляду клопотання, проте для розгляду вони не прибули, що не перешкоджає вирішенню питання. 
Перевіривши наведені доводи, дослідивши наявні матеріали провадження, колегія суддів Касаційного кримінального суду Верховного Суду дійшла висновку, що указане вище клопотання не підлягає задоволенню з огляду на таке.
Відповідно до положень абзацу 1 ч. 3 ст. 34 КПК питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів вирішується колегією суддів Касаційного кримінального суду Верховного Суду за поданням суду апеляційної інстанції або за клопотанням сторін чи потерпілого не пізніше п`яти днів з дня внесення такого подання чи клопотання, про                                             що постановляється вмотивована ухвала.
Абзацом 6 ч. 1 ст. 34 КПК визначено, що до початку судового розгляду у виняткових випадках кримінальне провадження з метою забезпечення оперативності та ефективності кримінального провадження може бути передано на розгляд                                 іншого суду за місцем проживання обвинуваченого, більшості потерпілих                                       або свідків, а також у разі неможливості здійснювати відповідним судом правосуддя (зокрема, надзвичайні ситуації техногенного або природного характеру, епідемії, епізоотії, режим воєнного, надзвичайного стану, проведення антитерористичної операції чи здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони,                    відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях).
Частиною 1 ст. 34 КПК, передбачено, зокрема, що кримінальне провадження передається на розгляд до іншого суду, якщо: 1) до початку судового розгляду виявилося, що кримінальне провадження надійшло до суду з порушенням правил підсудності; 2) після задоволення відводів (самовідводів) чи в інших випадках неможливо утворити склад суду для судового розгляду; 3) обвинувачений чи потерпілий працює або працював у суді, до підсудності якого належить здійснення кримінального провадження; 4) ліквідовано суд або з визначених законом підстав припинено роботу суду, який здійснював судове провадження.
Водночас, з огляду на зміст клопотання захисника, колегія суддів Верховного Суду не встановила передбачених законом підстав для задоволення цього клопотання, ураховуючи таке.
Насамперед колегія суддів зауважує, що з матеріалів провадження вбачається, що кримінальне провадження стосовно ОСОБА_4 перебуває у провадженні Київського районного суду м. Полтави відповідно до розпорядження Голови Верховного Суду від 14 березня 2022 року № 7/0/9-22. Таким чином, територіальна підсудність указаного кримінального провадження визначена за Київським районним судом м. Полтави, а тому твердження захисника про підсудність кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 Ленінському районному суду                       м. Харкова, на підставі ст. 32 КПК, є безпідставними.
Також Суд вважає за необхідне зазначити, що сам факт відновлення територіальної підсудності судових справ Ленінського районного суд м. Харкова, з огляду на положення ст. 34 КПК, не є підставою для передачі кримінального провадження. Крім того, у п. 2 розпорядження Голови Верховного Суду від 17 листопада 2022 року № 65 зазначено, зокрема, про необхідність судам забезпечити розгляд справ (проваджень), які до 22 листопада 2022 року включно надійшли на розгляд цих судів відповідно до розпорядження Голови Верховного Суду від 14 березня 2022 року № 7/0/9-22.
Щодо доводів захисника про наявність виняткових обставин колегія суддів Верховного Суду зазначає таке.
Із відомостей наданих судом та обґрунтувань клопотання щодо місця проживання потерпілих та свідків (про яких зазначив захисник у клопотанні) не вбачається, зокрема необхідної умови для направлення кримінального провадження з одного суду до іншого, визначеної абзацом 6 ч. 1 ст. 34 КПК, а саме проживання більшості потерпілих або свідків  у межах територіальної юрисдикції Ленінського районного суду м. Харкова. Отже необґрунтованими є твердження захисника щодо наявності підстав для направлення кримінального провадження, відповідно до приписів абзацу 6 ч. 1      ст. 34 КПК, до згаданого вище районного суду м. Харкова.
До того ж Суд зауважує, що факт перебування учасників кримінального провадження на території іншої області сам собою не є винятковим випадком у розумінні положень ст. 34 КПК для направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів. Більш того, питання забезпечення явки учасників кримінального провадження носить організаційний характер забезпечення судового провадження і не перешкоджає розгляду справи по суті.
З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що наведені захисником ОСОБА_5 обставини у цьому провадженні не є винятковими обставинами у розумінні ст. 34 КПК України, а стосуються організації проведення судового розгляду.
Таким чином, Верховний Суд не вбачає підстав для задоволення клопотання захисника.
Керуючись ст. 34 КПК, Верховний Суд
постановив:
Клопотання захисника обвинуваченої ОСОБА_4 - адвоката               ОСОБА_5 про направлення кримінального провадження                                                № 12022221220000525 (справа № 552/5694/22) за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185 та ч. 2 ст. 289 Кримінального кодексу України, з Київського районного суду м. Полтави до Ленінського районного суду м. Харкова залишити без задоволення.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_1                                          ОСОБА_2                                          ОСОБА_3