П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

03 травня 2023 р.	м.Одеса	Справа № 420/3029/23	
Головуючий в 1 інстанції: Марин П.П.
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді – Коваля М.П.,
                   суддів   – Турецької І.О.,
                                 – Зуєвої Л.Є.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одеса апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 29 березня 2023 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Херсонській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді та стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу,-

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2023 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Херсонській області, в якому позивач просив суд:
- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Херсонській області № 401 від 31.05.2022 «Про застосування дисциплінарного стягнення» у частині, що стосується застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції;
- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Херсонській області «Про особовий склад» від 22.06.2022 № 527 о/с;
- поновити позивача на посаді старшого інженера відділу відео-, аудіосервісів та електронних засобів контролю управління інформаційно-аналітичної підтримки Головного управління Національної поліції з Херсонській області.
- стягнути з Головного управління Національної поліції в Херсонській області грошове забезпечення за час вимушеного прогулу.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.02.2023 року справу №420/3029/23 передано на розгляд судді Глуханчуку О.В.
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 21.02.2023 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Херсонській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді та стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу – залишено без руху.     Надати позивачу для усунення недоліків позовної заяви 10-денний строк з дня отримання копії ухвали шляхом надання копій оскаржуваних наказів та документів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, або клопотання про їх витребування судом; зазначення відомостей, передбачених п. 11 ч. 5 ст. 160 КАС України; надання доказів оскарження наказів від 31.05.2022 року №401 та від 22.06.2022 № 527 о/с у межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого ч. 5 ст. 122 КАС України або доказів щодо наявності поважних причин його пропуску.
На виконання ухвали суду від 21.02.2023 року позивачем подано до суду заяву про поновлення строку звернення до суду.
Відповідно до протоколу потворного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.03.2023 року справу №420/3029/23 передано на розгляд судді Марину П.П.
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 13 березня 2021 року прийнято до провадження справу №420/3029/23, адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Херсонській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді та стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу залишено без руху та повідомлено позивача про необхідність усунення недоліків позовної заяви у десятиденний строк з дня отримання копії ухвали шляхом надання копій оскаржуваних наказів та документів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, або клопотання про їх витребування судом; зазначення відомостей, передбачених п. 11 ч. 5 ст. 160 КАС України; надання доказів оскарження наказів від 31.05.2022 року №401 та від 22.06.2022 № 527 о/с у межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого ч. 5 ст. 122 КАС України або доказів щодо наявності поважних причин його пропуску.
На виконання вказаної ухвали суду, позивачем до суду подано заяву про витребування доказів від 16.03.2023 року (вх№ 8807/23 від 22.03.2023), а саме: наказу ГУНП в Херсонській області від 31.05.2022 №401, наказ ГУНП в Херсонській області від 22.06.2022 №527 о/с та матеріали службового розслідування, за результатом якого прийнято наказ   ГУНП в Херсонській області від 31.05.2022 №401.
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 29 березня 2023 року адміністративний позов ОСОБА_1 повернуто позивачу на підставі положень ч.2 ст. 123 КАС України.
Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій вказує на порушення судом норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання, тому просить скасувати ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 29 березня 2023 року, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду. 
Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що під час прийняття оскаржуваних наказів позивач перебував на окупованій території, а в подальшому після деокупації міста Херсон у місті були зовсім відсутні електроенергія, зв`язок, Інтернет, внаслідок чого позивач  не міг вчасно скористатися правом на звернення до суду.
Представник відповідача надав до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, у якому зазначено про законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.
Розглянувши матеріали справи, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Приймаючи рішення про повернення позовної заяви позивачу, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для визнання причин пропуску строку поважними та поновлення строку звернення до суду з даним адміністративним позовом.
Колегія суддів вважає такий висновок суду першої інстанції передчасним з огляду на наступне.
Частиною 1 ст. 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду за захистом, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.
За змістом ч. 1 ст. 122 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами .
Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (ч. 2 ст. 122 КАС України).
Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть установлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів(ч. 3 ст. 122 КАС України).
Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк (ч. 5 ст. 122 КАС України).
Пунктом 17 ч. 1 ст. 4 КАС України встановлено, що публічна служба - це діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.
З аналізу вказаних законодавчих норм вбачається, що у випадку, коли особа вважає, що її права при звільненні з публічної служби були порушені, вона має право звернутися до суду у більш стислі строки, ніж на загальних підставах. Звернення до суду з пропуском цього строку за відсутності поважних причин позбавляє таку особу права захисту у судовому порядку.
Згідно положень ч. ч. 1, 2 ст. 123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. 
Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву. 
Колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що оскільки спірні правовідносини у даній справі виникли з приводу проходження публічної служби, до спірних відносин підлягає застосуванню місячний строк звернення до адміністративного суду.
Строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів.
Відтак початок перебігу строків звернення до суду починається з часу, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. 
При вирішенні питання щодо дотримання строку звернення до адміністративного суду необхідно чітко диференціювати поняття «дізнався» та «повинен був дізнатись».
Так, під поняттям «дізнався» необхідно розуміти конкретний час, момент, факт настання обізнаності особи щодо порушених її прав, свобод та інтересів.
Поняття «повинен був дізнатися» необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені.
Аналогічні висновки викладені, зокрема у постанові Верховного Суду від 21 березня 2023 року (справа № 640/3380/22).
Суд зазначає, що предметом спору у межах даної адміністративної справи є правомірність застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.
Згідно усталеної судової практики, у правовідносинах, пов`язаних із проходженням публічної служби, звільнення із неї, встановлюється місячний строк звернення до суду з моменту, коли дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Частиною четвертою статті 31 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15 березня 2018 року №2337- VIII «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» (далі - Дисциплінарний статут НП України) передбачено, що у разі застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення у виді звільнення з посади, пониження у спеціальному званні на один ступінь або звільнення зі служби в поліції поліцейський має право оскаржити таке стягнення протягом 15 днів з дня його ознайомлення з наказом по особовому складу про виконання застосованого дисциплінарного стягнення.
Висновок щодо необхідності застосування у рамках спірних правовідносин приписів  частини четвертої статті 31 Дисциплінарного статуту НП України, викладено у постанові Верховного Суду від 08 лютого 2023 року у справі № 120/7567/22.
Відтак, перш ніж констатувати пропуск особою строку звернення із позовною заявою до суду, суд повинен встановити момент, з якого особа дізналась про порушення прав, на захист яких особа заявляє відповідну позовну вимогу. Тобто, висновку про порушення строків звернення до суду із конкретною позовною вимогою передує висновок щодо встановлення конкретного моменту, із якого такий строк розпочинає відлік.
Аналогічні висновки викладені, зокрема у постанові Верховного Суду від 16 березня 2023 року (справа № 160/20711/21).
З урахуванням обставин даної справи, зокрема факту перебування позивача на окупованій території, а також враховуючи висновки Верховного Суду по справам №640/3380/22 та №120/7567/22,  під моментом з якого позивач дізнався про порушення його прав, слід розуміти момент його ознайомлення із датою, номером та змістом оскаржуваного наказу про виконання застосованого дисциплінарного стягнення, а також із правовими підставами звільнення. 
Водночас, в матеріалах справи жодні докази, що підтверджують дату ознайомлення позивача з оскаржуваними наказами, відсутні.
Надані відповідачем до суду докази направлення позивачу копій спірних наказів у червні 2022 року за допомогою електронної пошти, на переконання колегії суддів, не свідчать про ознайомлення позивача зі змістом вказаних наказів, зокрема з урахуванням того, що відсутні докази як підтвердження отримання вказаних листів позивачем, так і їх доставки до електронної скриньки позивача. Крім того, загальновідомою є інформація, що в період тимчасової окупації міста Херсон відбувались періодичні обмеження доступу до мережі Інтернет.
При цьому колегія суддів враховує, що право на судовий захист, якого просить позивач, є важливішим, ніж встановлені державою процесуальні особливості реалізації ним цього права. Європейський суд з прав людини в рішенні по справі «Іліан проти Туреччини» наголошував, що правило встановлення обмежень доступу до суду у зв`язку з пропуском строку звернення повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання слід звертати увагу на обставини справи.
За положеннями статті 9 КАС України суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.
Колегія суддів зазначає, що принцип офіційного з`ясування всіх обставин у справі полягає насамперед в активній ролі суду при розгляді справи. В адміністративному процесі, на відміну від суто змагального процесу, де суд оперує виключно тим, на що посилаються сторони, мають бути повністю встановлені обставини справи, щоб суд ухвалив справедливе та об`єктивне рішення. Принцип офіційності, зокрема, виявляється у тому, що суд визначає обставини, які необхідно встановити для вирішення спору; з`ясовує, якими доказами сторони можуть обґрунтовувати свої доводи чи заперечення щодо цих обставин; а у разі необхідності суд повинен запропонувати особам, які беруть участь у справі, доповнити чи пояснити певні обставини, а також надати суду додаткові докази.
Апеляційний суд наголошує, що наданню правової оцінки поважності причин пропуску строку звернення до суду, про які повідомляв суд позивач, повинно передувати встановлення судом моменту, з якого строк звернення до суду обраховується. За відсутності встановлення судом вказаних обставин, висновки суду першої інстанції про пропуск позивачем строку звернення до суду та відсутність правових підстав для його поновлення є передчасними.
Надмірний формалізм у трактуванні національного процесуального законодавства, згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, визнається ним неправомірним обмеженням права на доступ до суду (як елементу права на справедливий суд згідно зі ст. 6 Конвенції).
Так у справі «Delcourt v. Belgium» (заява № N 2689/65) Європейський суд з прав людини зазначив, що у демократичному суспільстві у світі розуміння Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі – Конвенція), право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення статті 6 не відповідало меті та призначенню цього положення.
Згідно висновків, викладених в рішеннях Європейського суду з прав людини, суворе трактування національним законодавством процесуального правила (надмірний формалізм) можуть позбавити заявників права звертатись до суду («Perez de Raela Cavaniles v. Spain» (заява №28090/95), «Beles and others v. the Czech Republic» (заява № 47273/99), «RTBF v. Belgium» (заява №50084/06).
У рішенні по справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» Європейський суд з прав людини вказав, надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавляє заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнане порушенням п. 1 ст. 6 Конвенції.
Згідно вимог ст. 320 КАС України, підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання. 
Відповідно до ч. 3 ст. 312 КАС України, у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі, про повернення позовної заяви, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції. 
Враховуючи вищевказане, колегія суддів дійшла висновку, що висновки суду першої інстанції про наявність підстав для повернення позовної заяви, ґрунтуються на неповному з`ясуванні судом обставин, що мають значення для справи та порушенні норм процесуального права, а тому у відповідності до положень ст. 320 КАС України наявні підстави для задоволення апеляційної скарги, скасування ухвали суду першої інстанції та направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 292, 311, 312, 315, 316, 320, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 29 березня 2023 року – задовольнити. 
Ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 29 березня 2023 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Херсонській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді та стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу – скасувати.
Справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Херсонській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді та стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу – направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя:                                                               М.П. Коваль

Суддя:                                                                                     І.О. Турецька

        Суддя:                                                                                     Л.Є. Зуєва