ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2023 року 
м. Київ

справа № 821/1812/15-а
адміністративне провадження № К/9901/31308/18 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Пасічник С.С.,
суддів: Гончарової І.А.,  Ханової  Р.Ф., 
розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Скадовської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 17.09.2015 (головуючий суддя Войтович І.І.) та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 23.03.2016 (головуючий суддя Джабурія О.В., судді: Вербицька Н.В., Крусян А.В.) у справі №821/1812/15-а за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Віндкрафт Україна» до Скадовської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області про скасування податкових повідомлень-рішень,
В С Т А Н О В И В:
Товариство з обмеженою відповідальністю «Віндкрафт Україна» (далі - Товариство, ТОВ «Віндкрафт Україна», позивач) звернулося до суду з адміністративним позовом до Скадовської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області (далі - Інспекція, податковий орган, відповідач), в якому (з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог від 20.07.2015) просило скасувати податкові повідомлення-рішення від 28.05.2015 №0001611500, від 08.07.2015 за №0002231500 і №0002241500.
Обґрунтовуючи позовну заяву, Товариство посилалось на безпідставність сформованих податковим органом в актах камеральних перевірок висновків про порушення позивачем норм Податкового кодексу України та положень Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 23.09.2014  №966, в частині заповнення окремих показників податкової декларації з податку на додану вартість за березень 2015 року та додатку до неї, що призвели до заниження податкових зобов`язань за звітний період.
Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 17.09.2015, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 23.03.2016, адміністративний позов задоволено.
Не погодившись із вищезазначеними рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, відповідач подало до Вищого адміністративного суду України касаційну скаргу, в якій просило їх скасувати та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позову.
В касаційній скарзі по суті зазначає про неврахування судами приписів пунктів 200.1 і 200.2 статті 200, підпункту «а» пункту 33 підрозділу 2 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України, пункту 8 розділу V Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 23.09.2014  №966 (що був зареєстрований в Міністерстві юстиції України 14.10.2014 за №1267/26044). На переконання податкового органу, для реалізації зазначеного підпункту пункту 33 підрозділу 2 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України рядок 20.2 податкової декларації (останній передбачений для відображення суми залишку від`ємного значення попередніх звітних (податкових) періодів щодо збільшення розміру суми податку, визначеного пунктом 200-1.3 статті 200-1 розділу V Податкового кодексу України, на яку платник має право зареєструвати податкові накладні/розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних) має заповнюватись платником у звітному (податковому) періоді, в якому було здійснено обумовлене збільшення реєстраційної суми податку. Таким чином, значення залишків від`ємного значення з податку на додану вартість, що виникли (були задекларовані) у звітних (податкових) періодах до 1 лютого 2015 року, та на які згідно із відображеним платником бажанням відповідно до підпункту «а» пункту 33 підрозділу 2 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України планується збільшення в поточному звітному (податковому) періоді реєстраційної суми, можна перенести до рядка 20.2 розділу ІІІ податкової декларації з рядка 27 розділу IV податкової декларації та графи 7 таблиці 1 додатку 2 (Д2) у разі одночасного збільшення розміру суми податкового кредиту у такій декларації за звітний (податковий) період, в якому було здійснено таке збільшення. У даному випадку ТОВ «Віндкрафт Україна» при поданні податкових декларацій з податку на додану вартість за звітні періоди березень і квітень 2015 року з додатками - розрахунками сум залишку від`ємного значення попередніх податкових періодів до 01 лютого 2015 року (Д2), із задекларованим бажанням скористатися положеннями підпункту «а» пункту 33 підрозділу 2 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України, не дотрималося наведених вимог, а тому неправомірно сформувало значення рядка 20.2 вказаних декларацій.
Вищий адміністративний суд України відкрив касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою.
Позивач правом на подання відзиву на касаційну скаргу не скористався.
В подальшому касаційну скаргу передано до Верховного Суду в порядку, передбаченому Розділом VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) в редакції, чинній з 15 грудня 2017 року.
Відповідно до пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 15.01.2020 №460-ІХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» касаційна скарга підлягає розгляду у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом, тобто до 08 лютого 2020 року.
Розглянувши та обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального і процесуального права, Верховний Суд зазначає наступне.
Суди першої та апеляційної інстанцій з`ясували, що посадовою особою Скадовської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області проведена камеральна перевірка даних, задекларованих ТОВ «Віндкрафт Україна» у податковій декларації з податку на додану вартість за звітний період березень 2015 року (реєстр. №9072443293 від 17.04.2015), за результатами якої складено акт від 08.05.2015 №97/15/36293952. 
За наслідками проведення камеральної перевірки податковий орган встановив порушення Товариством підпункту «а» пункту 33 підрозділу 2 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України, підпункту 8 пункту 5 розділу V Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 23.09.2014  №966, у зв`язку із неправомірним формуванням платником значень рядка 20.2 розділу ІІІ податкової декларації з податку на додану вартість за березень 2015 року та графи 7 таблиці 1 Додатку 2 (Д2) до такої у розмірі 37  081 161,00 грн. При цьому перевіряючий дійшов висновку до заниження ТОВ «Віндкрафт Україна» у взаємозв`язку із виявленим порушенням податкового зобов`язання з податку, що підлягало сплаті до бюджету за звітний період березень 2015 року, на 4  668  743,00 грн.
На підставі висновків цього акта перевірки контролюючим органом 28.05.2015 були прийняті податкові повідомлення-рішення:
- оскаржуване податкове повідомлення-рішення форми «Р» за №0001611500, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість на 7  300  114,50 грн. (з них за основним платежем 4  668 743,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями - 2 334 371,50 грн.);
- податкове повідомлення-рішення форми «В4» за №0001621500, яким Товариству зменшено задекларований останнім у податковій декларації реєстр. №9072443293 від 17.04.2015 розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість на 32  412  418,00 грн.
Також, судами встановлено, що невдовзі Інспекцією проведено чергову камеральну перевірку даних, задекларованих Товариством у податковій декларації з податку на додану вартість ТОВ «Віндкрафт Україна» за звітний період квітень 2015 року (реєстр. №9101422892 від 20.05.2015), за результатами якої складено акт від 15.06.2015 №130/15/36293952.
За змістом вказаного акта перевірки у цьому випадку співробітник Інспекції встановив допущення позивачем аналогічного порушення норм підпункту «а» пункту 33 підрозділу 2 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України, підпункту 8 пункту 5 розділу V Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 23.09.2014  №966, у зв`язку із декларуванням ТОВ «Віндкрафт Україна» значення рядка 20.1 розділу ІІІ податкової декларації з податку на додану вартість за квітень 2015 року у розмірі 32 412 418,00 грн.  та не поданням додатку 2 (Д2) до такої податкової декларації. Також, виходячи з наведеного висновку, перевіряючий зафіксував заниження Товариством податкового зобов`язання з податку, що підлягало сплаті до бюджету за звітний період квітень 2015 року, на 6  314  202,00 грн.
08.07.2015 Скадовська об`єднана державна податкова інспекція Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області на підставі вказаного акта камеральної перевірки від 15.06.20215 прийняла оскаржувані податкові повідомлення-рішення:
- форми «Р» за №0002231500, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість на 9  471 303,00 грн. (з них за основним платежем 6  314 202,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями - 3  157 101,00 грн.);
- форми «В4» за №0002241500, яким Товариству зменшено задекларований останнім у податковій декларації реєстр. №9101422892 від 20.05.2015 розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість на суму 26  098 216,00 грн.
Не погодившись із вказаними податковими повідомленнями-рішеннями, ДП «ЖЛГЗ» звернулося до суду з позовом у даній справі.
В частині 2  статті 19 Конституції України  закріплено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені  Конституцією  та законами України.
У силу положень  статті 67 Конституції України  кожен зобов`язаний сплачувати податки та збори в порядку та в розмірах встановлених законом.
Відповідно до пункту 200.1 статті 200 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.
Так, при позитивному значенні суми, розрахованої згідно з  пунктом 200.1  цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом (пункт 200.2 статті 200 зазначеного Кодексу).
Згідно з пунктом 200.4 статті 200 Податкового кодексу України при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:
а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 2001.3 статті 2001 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу -
б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 2001.3 статті 2001 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації,
в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.
Таким чином, нормами пункту 200.4 статті 200 Податкового кодексу України передбачений загальний порядок визначення та використання від`ємного значення з податку на додану вартість, який полягає у автоматичному направлені такого від`ємного значення попередніх періодів у зменшення податкових зобов`язань з податку на додану вартість, які підлягають сплаті за результатами поточного декларування цього податку.
При цьому Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» від 28.12.2014 №71-VІІІ з 01 лютого 2015 року введено в дію електронне адміністрування податку на додану вартість.
Основні принципи функціонування системи електронного адміністрування податку на додану вартість визначено статтею 2001 розділу V Кодексу.
За змістом норм вказаної статті Кодексу платникам податку автоматично відкриваються рахунки в системі електронного адміністрування податку на додану вартість.
Платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних на суму податку (УНакл), обчислену за формулою, наведеною у пунктом  2001.3 статті 2001 Податкового кодексу України.
На рахунок у системі електронного адміністрування податку на додану вартість платника зараховуються кошти: а) з власного поточного рахунку платника в сумах, необхідних для збільшення розміру суми, що обчислюється відповідно до пункту 2001.3 статті 2001  цього Кодексу; б) з власного поточного рахунку платника в сумах, недостатніх для сплати до бюджету узгоджених податкових зобов`язань з цього податку.
З рахунку у системі електронного адміністрування податку на додану вартість платника перераховуються кошти до державного бюджету або на спеціальний рахунок платника - сільськогосподарського підприємства, що обрав спеціальний режим відповідно до статті 209 цього Кодексу, в сумі податкових зобов`язань з податку на додану вартість, що підлягає сплаті за наслідками звітного податкового періоду, та на поточний рахунок платника податку за його заявою у розмірі суми коштів, що перевищує суму задекларованих до сплати до бюджету податкових зобов`язань.
Водночас відповідно до пункту 35 підрозділу 2  розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України (в редакції Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи»  №71-VIII від 28.12.2014) період з 1 лютого 2015 року до 1 липня 2015 року є перехідним, протягом якого реєстрація податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних в ЄРПН здійснюється без обмеження сумою податку, обчисленою за формулою, визначеною  пунктом 2001.3 статті 2001 цього Кодексу.
У свою чергу положеннями пункту 33 підрозділу 2 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України передбачено, що за вибором платника податку, який він відображає у заяві, що подається у складі податкової декларації, непогашені залишки сум податку на додану вартість, що були заявлені платниками податку до бюджетного відшкодування за звітні (податкові) періоди до 1 лютого 2015 року, задекларовані до бюджетного відшкодування за звітні (податкові) періоди до 1 лютого 2015 року в рахунок зменшення податкових зобов`язань з податку на додану вартість наступних звітних (податкових) періодів, від`ємне значення суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 статті 200 цього Кодексу, та залишок від`ємного значення попередніх звітних (податкових) періодів після бюджетного відшкодування, задекларовані платниками податку за звітні (податкові) періоди до 1 лютого 2015 року:
а) або без проведення перевірок, передбачених статтею 200 цього Кодексу, збільшують розмір суми податку, на яку платник має право зареєструвати податкові накладні/розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначену пунктом 2001.3 статті 2001 цього Кодексу, з одночасним збільшенням розміру суми податкового кредиту у податковій декларації за звітний (податковий) період, в якому було здійснено таке збільшення. Суми такого від`ємного значення та/або бюджетного відшкодування можуть бути перевірені контролюючим органом у загальновстановленому порядку;
б) або підлягають поверненню платнику у порядку, визначеному статтею 200 Кодексу у редакції, що діяла станом на 31 січня 2014 року.
Порядок заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість у період виникнення спірних правовідносин був встановлений однойменним Порядком, що затверджений наказом Міністерства фінансів України від 23.09.2014 №966 (зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 14.10.2014 за №1267/26044).
За змістом положень пунктів 5 і 6 розділу V Порядку, розділ III «Розрахунки за звітний період» в податковій декларації заповнюється наступним чином:
1) якщо в результаті розрахунку різниці між сумою податкових зобов`язань і податкового кредиту отримано позитивне значення, то заповнюється рядок 18;
2) якщо в результаті розрахунку значення різниці між сумою податкових зобов`язань і податкового кредиту отримано від`ємне значення, то заповнюється рядок 19.
При від`ємному значенні суми податку на додану вартість, розрахованої інвестором (оператором) за угодою про розподіл продукції, така сума підлягає відшкодуванню інвестору (оператору) в порядку та строки, передбачені угодою про розподіл продукції, затвердженою Кабінетом Міністрів України. При цьому інвестор (оператор) має право на автоматичне бюджетне відшкодування такої суми в повному обсязі;
3) якщо наявна сума від`ємного значення, що підлягає включенню до складу податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду, відображається у рядку 20, то:
у разі перевищення такого від`ємного значення (рядок 20) над значенням рядка 18, значення рядка 20 зменшується на значення рядка 18 та відображається у рядку 21;
у разі якщо сума такого від`ємного значення (рядок 20) є меншою за значення рядка 18, значення рядка 18 зменшується на значення рядка 20 та відображається у рядку 25;
4) сума від`ємного значення поточного звітного (податкового) періоду та від`ємного значення, що підлягає включенню до складу податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду (рядок 19 + рядок 21), відображається у рядку 22.
З рядка 22 визначається сума перевищення від`ємного значення над сумою, обчисленою відповідно до  пункту 2001.3  статті 2001  розділу V Кодексу на момент подання податкової декларації. Визначена сума вказується у рядку 22.1 та зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 24).
У разі якщо сума від`ємного значення (рядок 22) менша або дорівнює сумі, обчисленій відповідно до  пункту 2001.3  статті 2001  розділу V Кодексу на момент подання податкової декларації, рядок 22.1 не заповнюється.
5) сума від`ємного значення, що не перевищує суми, обчисленої відповідно до  пункту 20013  статті 2001  розділу V Кодексу на момент подання податкової декларації (рядок 22 - рядок 22.1), зазначається у рядку 23.
6) сума від`ємного значення (рядок 23 у декларації 0110):
зараховується у зменшення суми податкового боргу, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до  Кодексу), в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до  пункту 2001.3  статті 2001  розділу V Кодексу на момент подання податкової декларації (відображається у рядку 23.1);
підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку. Платники податку, які відповідно до  статті 200  розділу V Кодексу мають право на бюджетне відшкодування податку на додану вартість, здійснюють розрахунок бюджетного відшкодування та подають до декларації 0110 (Д3) (додаток 3) та (Д4) (додаток 4).
Розрахунок суми бюджетного відшкодування здійснюється в межах суми, обчисленої відповідно до  пункту 2001.3  статті 2001  розділу V Кодексу на момент подання податкової декларації за вирахуванням від`ємного значення поточного звітного (податкового) періоду, зарахованого у зменшення суми податкового боргу з податку на додану вартість.
Значення рядка 3 (Д3) (додаток 3) переноситься до рядка 23.2 декларації 0110;
зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.
Залишок від`ємного значення після вирахування суми податкового боргу та суми бюджетного відшкодування (рядок 23 - рядок 23.1 - рядок 23.2) відображається у рядку 23.3
7) сума від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 22.1 + рядок 23.3), відображається у рядку 24 та переноситься до рядка 20.1 наступного звітного (податкового) періоду.
8) рядок 20.2 передбачений для відображення суми залишку від`ємного значення попередніх звітних (податкових) періодів, на яку збільшено розмір суми податку, визначеної  пунктом 2001.3  статті 2001  розділу V Кодексу, на яку платник має право зареєструвати  податкові накладні/ розрахунки коригування до податкових накладних  в Єдиному реєстрі податкових накладних. Рядок 20.2 заповнюється в звітному (податковому) періоді, в якому було здійснено таке збільшення.
Значення рядка 20.2 відповідає значенню рядка 27.
Розділ IV «Погашення залишків сум від`ємного значення звітних (податкових) періодів до 01 лютого 2015 року» зазначеної податкової декларації заповнюється у наступному порядку;
1) облік сум залишків від`ємного значення, що виникли в звітних (податкових) періодах до 01 лютого 2015 року, здійснюється в (Д2) (додаток 2), результати якого відображаються в розділі IV декларації;
2) розділ IV заповнюється лише у декларації 0110;
3) у рядку 26 декларації за лютий 2015 року (І квартал 2015 року) вказуються суми:
від`ємного значення, що підлягає зарахуванню до податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 20.2 декларації за січень 2015 року/ ІV квартал 2014 року);
залишку від`ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу звітного (податкового) кредиту наступного податкового періоду (рядок 24 декларації за січень 2015 року / ІV квартал 2014 року);
задекларовані до бюджетного відшкодування в рахунок зменшення податкових зобов`язань з податку наступних звітних (податкових) періодів, які залишились непогашеними станом на 01 лютого 2015 року;
залишки сум податку, що були заявлені платниками податку до бюджетного відшкодування та залишились непогашеними станом на 01 лютого 2015 року.
У рядку 26 декларацій наступних звітних (податкових) періодів вказуються суми значення рядка 31 декларації за попередній звітний (податковий) період;
4) у рядку 27 вказується сума від`ємного значення попередніх звітних (податкових) періодів, на яку у поточному звітному (податковому) періоді збільшено суму податку, на яку платник має право зареєструвати  податкові накладні / розрахунки коригування до податкових накладних  в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначену  пунктом 2001.3  статті 2001 розділу V Кодексу (рядок «Усього, в т.ч.:» графи 7 таблиці 1 (Д2) (додаток 2));.
Значення рядка 20.2 відповідає значенню рядка 27;
Водночас розділом ІХ вищезгаданого Порядку визначений алгоритм обліку платником податку у податковій декларації непогашених залишків сум податку, що були заявлені останнім до бюджетного відшкодування за звітні (податкові) періоди до 01 лютого 2015 року; задекларованих до бюджетного відшкодування за звітні (податкові) періоди до 01 лютого 2015 року в рахунок зменшення податкових зобов`язань з податку наступних звітних (податкових) періодів; від`ємного значення суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 статті 200 розділу V Кодексу; залишку від`ємного значення попередніх звітних (податкових) періодів після бюджетного відшкодування, задекларованого платниками податку за звітні (податкові) періоди до 01 лютого 2015 року»
Так, за змістом пунктів 1 і 2 згаданого Розділу Порядку, такий облік здійснюється платниками податку на додану вартість, які мають: суми від`ємного значення, що підлягають зарахуванню до податкового кредиту наступного звітного періоду (рядок 20.2 декларації за січень 2015 року / IV квартал 2014 року); суми залишку від`ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду (рядок 24 декларації за січень 2015 року / IV квартал 2014 року); суми, задекларовані до бюджетного відшкодування в рахунок зменшення податкових зобов`язань з податку наступних звітних (податкових) періодів, які залишились непогашеними станом на 01 лютого 2015 року; залишки сум податку, що були заявлені платниками податку до бюджетного відшкодування та залишились непогашеними станом на 01 лютого 2015 року (далі - суми залишків від`ємного значення податку попередніх податкових періодів).
Відповідно до  пункту 33  підрозділу 2 розділу ХХ Кодексу за рішенням платника такі суми від`ємного значення податку попередніх податкових періодів можуть:
або збільшити розмір суми податку, на яку такий платник має право зареєструвати  податкові накладні / розрахунки коригування до податкових накладних  в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначену  пунктом 2001.3  статті 2001  розділу V Кодексу, із одночасним збільшенням суми податкового кредиту звітного (податкового) періоду, у якому було здійснено таке збільшення;
або бути повернені такому платнику на рахунок у банку (у розмірі значення рядка 3 таблиці 2 (Д2) (додаток 2)) .
Відповідне рішення платник податку відображає в заяві в (Д2) (додаток 2).
Суми залишку від`ємного значення податку попередніх податкових періодів обліковуються у таблиці 1 (Д2) (додаток 2) у розрізі звітних (податкових) періодів, у яких такі суми виникли.
Крім того, пунктом 5 розділу ІХ Порядку передбачено, що в таблиці 1 (Д2) (додаток 2) зазначаються: у графах 2  - 6 (Д2) (додаток 2) за лютий 2015 року (1 квартал 2015 року) суми залишку від`ємного значення податку попередніх податкових періодів станом на початок поточного звітного періоду в розрізі виду такого від`ємного значення. Зокрема, у графі 4  суми, задекларовані до бюджетного відшкодування в рахунок зменшення податкових зобов`язань з податку наступних звітних (податкових) періодів), які залишились непогашеними станом на 01 лютого 2015 року.
У графі 6 (Д2) (додаток 2) наступних звітних (податкових) періодів зазначаються дані графи 14 (Д2) (додаток 2) за попередній звітний (податковий) період);
Значення рядка «Усього, в т. ч.:» переноситься до рядків 20.2 та 27 декларації поточного звітного (податкового) періоду;
у графі 7 - сума залишку від`ємного значення попередніх звітних (податкових) періодів, на яку у поточному звітному (податковому) періоді збільшено суму податку, на яку платник має право зареєструвати  податкові накладні / розрахунки коригування до податкових накладних  в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Значення рядка „Усього, в т.ч.:" переноситься до рядків 20.2 та 27 декларації поточного звітного (податкового) періоду;
У графі 13 сума, що підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку (рядок 3 таблиці 2 (Д2) (додаток 2);
У графі 14 сума залишку непогашеного від`ємного значення попередніх звітних (податкових) періодів на кінець поточного звітного (податкового) періоду.
Значення рядка «Усього, в т. ч.:» графи 14 переноситься до рядка 31 декларації».
Наведене дає підстави для висновку, що збільшення розміру суми податку, на яку платник має право зареєструвати податкові накладні/розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначену пунктом  2001.3 статті 2001  цього  Кодексу  за рахунок сум заявлених платниками податку до бюджетного відшкодування за звітні (податкові) періоди до 1 лютого 2015 року, задекларованих до бюджетного відшкодування за звітні (податкові) періоди до 1 лютого 2015 року в рахунок зменшення податкових зобов`язань з податку на додану вартість наступних звітних (податкових) періодів, від`ємного значення суми, розрахованої згідно з пунктом  200.1 статті 200  цього  Кодексу  та залишок від`ємного значення попередніх звітних (податкових) періодів після бюджетного відшкодування, задекларовані платниками податку за звітні (податкові) періоди до 1 лютого 2015 року або повернення платнику податків вказаних сум у порядку, визначеному статтею 200 Кодексу у редакції, що діяла станом на 31 грудня 2014 року здійснюється за вибором платника податку.
Саме заява платника податків є подією, з якою пов`язане збільшення розміру суми податку, на яку платник податків має право зареєструвати податкові накладні, та одночасне збільшення податкового кредиту. Заповнення такої заяви у складі декларації (починаючи з лютого 2015 року) є достатньою підставою для включення заявлених у ній залишків податку на додану вартість до податкового кредиту в цій же декларації.
Платник податків самостійно вирішує, коли (в складі якої декларації) подати заяву та відобразити непогашені залишки податку, а також напрям їх використання. При цьому всі непогашені залишки податку на додану вартість без проведення перевірок, тобто автоматично, в силу заповнення заяви (додатку 2 до декларації), підлягають врахуванню як у збільшення реєстраційної суми, так і податкового кредиту.
При цьому допущені платником податків помилки при формуванні додатку 2 (таблиці) поданої декларації з податку на додану вартість не є підставою для позбавлення такого платника, зокрема, права на бюджетне відшкодування у разі фактичного вчинення господарських операцій та підтвердження такого права належними первинними документами.
Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №П/811/2939/15 (адміністративне провадження №К/9901/19266/18), від 11.06.2019 у справі №821/1694/15-а (адміністративне провадження №К/9901/9514/18), від 18.02.2020 у справі №818/3536/15 (адміністративне провадження №К/9901/26229/18), від 11.11.2022 у справі №821/2074/15-а (адміністративне провадження №К/9901/25784/18).
В ході розгляду цієї справи суди встановили, що ТОВ «Віндкрафт Україна» подало до Скадовської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області податкові декларації з податку на додану вартість за звітні періоди лютий 2015 року (від 20.03.2015, з урахуванням уточнюючого розрахунку від 29.05.2015), березень 2015 року (від 17.04.2015), за квітень 2015 року (від 20.05.2015). 
Дослідивши та проаналізувавши зміст вказаної податкової звітності позивача суди попередніх інстанцій з`ясували, що розмір задекларованих ним сум від`ємного значення податку на додану вартість, задекларованих позивачем у рахунок зменшення податкових зобов`язань наступних звітних (податкових) періодів, які залишились непогашеними станом на 01.02.2015 року, склав загалом 37  081 161,00 грн. та, що такі виникли згідно попередньо поданих податкових декларацій за звітні періоди листопад 2013 року в розмірі  26  965 156,11 грн., за грудень 2013 року  - 1 326 000,00 грн., за січень 2014 року  - 8 043 124,00 грн., за лютий 2014 року  - 679 011,00 грн., за березень 2014 року  - 67 870,00 грн.
Також Товариство подало до податкового органу разом із податковою декларацією за звітний період лютий 2015 року (з урахуванням уточнюючого розрахунку податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок від 29.05.2015) додаток 2 - «Розрахунок суми залишку від`ємного значення попередніх податкових періодів до 01.02.2015 року (Д2)», в якому позивачем заповнено таблицю 1 «Облік сум залишків від`ємного значення попередніх звітних (податкових) періодів до 01 лютого 2015 року» і заяву наступного змісту: «Відповідно до пункту 33 підрозділу 2 розділу ХХ Податкового кодексу України просимо згідно з підпунктом «а» на суму залишку від`ємного значення попередніх звітних (податкових) періодів у розмірі тридцять сім мільйонів вісімдесят одна тисяча сто шістдесят одна гривень; (37  081 161,00 грн.) збільшити розмір суми податку, на яку матимемо право зареєструвати податкові накладні/розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначену згідно з пунктом 2001.3 статті 2001 розділу V Податкового кодексу України».
Водночас у графі 4 таблиці 1 (Д2) платником були відображені суми, задекларовані до бюджетного відшкодування в рахунок зменшення податкових зобов`язань з податку наступних звітних (податкових) періодів, які залишились непогашеними станом на 01.02.2015 року, в розмірі 37  081  161,00 грн. Така ж сума зазначена й у графі 6 цієї таблиці.
Крім того, позивачем подано разом із податковою декларацією з податку на додану вартість за березень 2015 року додаток 2 - «Розрахунок суми залишку від`ємного значення попередніх податкових періодів до 01.02.2015 року (Д2)», в якому він заповнив відповідну заяву аналогічного змісту та таблицю 1 наступного змісту. При цьому значення рядка «Усього, в т. ч.:» графи 7 таблиці 1 (Д2) (додаток 2) товариство перенесло до рядків 20.2 та 27 податкової декларації за березень 2015 року в сумі 37  081 161,00 грн.
Виходячи з обсягу встановлених у справі обставин та з урахуванням наведених вище норм законодавства, суди першої та апеляційної інстанцій дійшли висновків, що позивачем були дотриманні вимоги Податкового кодексу України та Порядку в частині формування значень відповідних рядків податкових декларацій з податку на додану вартість для реалізації передбаченого підпунктом «а» пункту 33  підрозділу 2 розділу ХХ «Перехідні положення» зазначеного Кодексу права на використання сум від`ємного значення податку попередніх періодів, що виникли до 1 лютого 2015 року, та про відсутність у податкового органу правових підстав для зменшення Товариству сум від`ємного значення, збільшення грошових зобов`язань та нарахування штрафів згідно оспорюваних податкових повідомлень-рішень.
Враховуючи наведене та зважаючи на положення частини першої  статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України, яка передбачає, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, Верховний Суд погоджується з висновком судів попередніх інстанцій про наявність, в даному випадку, правових підстав для задоволення позовних вимог.
Доводи ж касаційної скарги є ідентичними висновкам актів камеральних перевірок, дублюють доводи апеляційної скарги, не впливають на правильність прийнятих судами рішень й не свідчать про неправильне застосування ними норм матеріального права або порушення процесуальних норм, а фактично зводяться лише до переоцінки встановлених обставин справи, що, в свою чергу, не відноситься до повноважень суду касаційної інстанції.
Відповідно до частин першої та четвертої  статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України  рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Згідно з частиною першою  статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України  суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених  статтею 341 цього Кодексу  межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись статтями 327, 341, 345, 349, 350, 355 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд
П О С Т А Н О В И В:
Касаційну скаргу Скадовської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області залишити без задоволення, а постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 17.09.2015 та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 23.03.2016 - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді	С.С. Пасічник І.А. Гончарова   Р.Ф. Ханова