УХВАЛА
про відмову у відкритті касаційного провадження

08 червня 2023 року 
м. Київ
справа № 160/11626/22
провадження № К/990/18854/23 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача Єзерова А.А.,
суддів: Кравчука В.М., Стародуба О.П.,
перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 12.04.2023 у справі №160/11626/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,
у с т а н о в и в:
ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, у якому просив:
-   визнати протиправними та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 09.06.2022 №046350010290 щодо відмови у призначенні пенсії за віком позивачеві відповідно до частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на підставі заяви про призначення пенсії від 01.06.2022;
-   зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до спеціального та пільгового стажу роботи по Списку №1 позивачеві період роботи у ВСП «Шахтоуправління Павлоградське» (ш.Павлоградська») ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля»):
-   з 15.02.1999 по 25.03.1999 в якості учня підземного гірничого з повним робочим днем у шахті, 
-   з 28.12.1999 по 01.03.2000 в якості гірника підземного з повним робочим днем під землею,
-   з 01.03.2001 по 28.05.2001 в якості прохідника підземного з повним робочим днем у шахті;
період роботи у ДВАТ «Шахта Самарська» ДП ДХК «Павлоградвугілля»:
-   з 21.02.2011 по 28.04.2011 в якості прохідника підземного з повним робочим днем у шахті;
частину періоду навчання в Учбово-курсовому комбінаті ДХК «Павлоградвугілля по професії «Прохідник»:
-   з 05.04.1999 по 17.05.1999 та з 23.06.1999 по 24.06.1999 - іспит, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;
-   зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до страхового стажу роботи позивачеві період проходження строкової військової служби з 10.12.1991 по 02.11.1993;
-   зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити позивачеві, пенсію за віком на пільгових умовах згідно частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» відповідно до заяви про призначення пенсії від 01.06.2022.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.09.2022, позов задоволено частково, внаслідок чого:
-   визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 09.06.2022 №046350010290 щодо відмови у призначенні пенсії за віком позивачеві відповідно до частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на підставі заяви про призначення пенсії від 01.06.2022;
-   зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до страхового та пільгового стажу роботи по Списку №1 позивачеві період роботи:
-   з 28.12.1999 по 01.03.2000 в якості гірника підземного з повним робочим днем під землею;
-   з 01.03.2001 по 28.05.2001 в якості прохідника підземного з повним робочим днем у шахті, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до частини першої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
-   зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області вирішити питання про призначення позивачеві пенсії за віком на пільгових умовах згідно частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» відповідно до заяви про призначення пенсії від 01.06.2022;
-   у задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.
Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 22.12.2022, апеляційну скаргу позивача задоволено частково, внаслідок чого:
-   рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.09.2022 змінено;
-   зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до страхового та пільгового стажу роботи по Списку №1 позивачеві період роботи у ДВАТ «Шахта Самарська» ДП ДХК «Павлоградвугілля» з 21.02.2011 по 28.04.2011 в якості прохідника підземного з повним робочим днем у шахті, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;
-   в іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.
Далі, позивач звернувся до Третього апеляційного адміністративного суду із заявою про ухвалення додаткового судового рішення.
Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 12.04.2023 у задоволенні заяви позивача про ухвалення додаткового судового рішення у справі №160/11626/22 відмовлено.
На зазначену ухвалу суду апеляційної інстанції позивач подав касаційну скаргу.
Згідно з частиною першою статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі за текстом - КАС України) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Статтею 129 Конституції України передбачено, що до основних засад судочинства належить забезпечення апеляційного перегляду справи. Касаційне оскарження судового рішення допускається лише у визначених законом випадках.
Згідно з частиною першою статті 13 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Згідно до частини третьої статті 328 КАС України у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову та заміни заходу забезпечення позову, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.
Згідно з частиною першою статті 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:
1)   щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення;
2)   суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення;
3)   судом не вирішено питання про судові витрати.
Отже, додаткове судове рішення є засобом усунення неповноти судового рішення, внаслідок якої залишилися невирішеними певні вимоги особи, яка бере участь у справі.
За частинами третьої та четвертої статті 252 КАС України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Про відмову в ухваленні додаткового рішення суд постановляє ухвалу.
Звертаючись до суду апеляційної інстанції із заявою про ухвалення додаткового рішення, позивач таку заяву обґрунтовував тим, що в апеляційній скарзі ставилось питання щодо виходу судом за межі позовних вимог, а саме: зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до спеціального та пільгового стажу роботи по Списку №1 період роботи у ВСП «Шахтоуправління Павлоградське» (ш.Павлоградська) ПрАТ» ДТЕК Павлоградвугілля») у тому числі період роботи 28.12.1999 по 01.03.2001 в якості гірника підземного з повним робочим днем під землею, тобто весь період роботи.
У свою чергу, Третій апеляційний адміністративний суду, дійшов висновку, що таку заяву слід залишити без задоволення з огляду на те, що у заяві позивача не встановлено наявності умов, визначених частиною першою статті 252 КАС України, а саме пунктом 2, для ухвалення додаткового судового рішення.
Отже, колегія суддів констатує, що суд апеляційної інстанції, відмовляючи у задоволенні заяви позивача про ухвалення додаткового судового рішення у цій справі, правильно застосував положення частини четвертої статті 252 КАС України, правильне їх застосовування є очевидним, а доводи касаційної скарги не викликають сумніву щодо застосування чи тлумачення зазначених норм процесуального права.
Крім того, колегія суддів не приймає посилання скаржника на неврахування висновків Великої Палати Верховного Суду від 29.05.2018 у справі №800/341/17 (9991/944/12) та від 12.11.2019 у справі №9901/21/19 з огляду на те, що вихід за межі позовних вимог є дискреційним правом, а не обов`язком суду.
Згідно до пункту 5 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.
За змістом частини другої статті 333 КАС України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
З огляду на наведене, Суд вважає, що у відкритті касаційного провадження за поданою касаційною скаргою слід відмовити.
Керуючись пунктом 5 частини першої статті 333 КАС України, Верховний Суд
у х в а л и в:
1.   Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 12.04.2023 у справі №160/11626/22.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.
Суддя-доповідач                                                                                          А.А. Єзеров
Суддя                                                                                                              В.М. Кравчук
Суддя                                                                                                              О.П. Стародуб