ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

11 квітня 2023 року 	м. Дніпро	справа № 160/16747/22	
(суддя Турлакова Н.В., м. Дніпро)

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Чередниченка В.Є. (доповідач),
                               суддів:  Панченко О.М., Іванова С.М.,     
розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою   ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 січня 2023 року у справі №160/16747/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про зобов`язання вчинити певні дії,-
                                                                  ВСТАНОВИВ: 

ОСОБА_1 25 жовтня 2022 року звернулась до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області згідно з яким просить:
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області поновити  позивачу з травня 2022 року пенсійні виплати у розмірі 10589,31 грн;
- зобов`язати відповідача повернути позивачу недоплачені кошти з урахуванням виплачених сум.
Позов обґрунтовано тим, що їй призначено пенсію за віком на пільгових умовах в розмірі 10454,31 грн проте, в подальшому розмір пенсії зменшено та нараховано заборгованість. 
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 січня 2023 року у задоволенні позову відмовлено повністю.
Рішення суду мотивовано тим, що розрахунки Пенсійного фонду відповідають формулі розрахунку пенсії визначеної законодавцем. Відповідач на виконання судового рішення у справі 160/11588/20 здійснив перерахунок пенсії позивача з врахуванням висновків суду, а саме здійснив розрахунок пенсії позивача станом на дату подання первинної заяви від 28.09.2020 року, із застосуванням відповідних показників стажу, середнього заробітку тощо, чинними на день звернення позивача за призначенням пенсії. Відповідач не мав можливості проігнорувати рішення суду, що набрало законної сили та зобов`язало останнього здійснити подібний розрахунок пенсії.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції позивач, зазначаючи про порушення судом першої інстанції норм матеріального права, оскаржила його в апеляційному порядку. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити повністю.
Апеляційна скарга фактично обґрунтована тим, що до травня пенсія позивача становила 10589,31 грн, а з травня 2022 року, після перерахунку пенсія, зменшилась і становила 9106,34 грн, що суперечить п.4 прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», згідно з якою у разі якщо внаслідок перерахунку пенсії за нормами цього Закону її розмір зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції з`ясовано та знайшло підтвердження під час апеляційного розгляду справи, що 02.07.2020 року позивач звернулася до Головного управління Пенсійного фонд України в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до п. 2 ч.1 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (а.с.38).
На момент звернення за призначенням пенсії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 виповнилось 47 років, що підтверджується копією паспорта НОМЕР_1 від 06.08.1998 року (а.с.13).
Листом від 31.07.2020 №0400-0305-8/62747 Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повідомило позивача про відсутність права на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 на день подання заяви (02.07.2020) у зв`язку з недосягненням відповідного пенсійного віку та зазначило, що позивач набуде права на призначення пенсії за віком на пільгових умовах після досягнення 48 років, тобто з 17.02.2021 року.
Не погодившись із прийнятим рішенням про відмову в призначенні пенсії позивач звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - публічне акціонерне товариство «АрселорМіттал Кривий Ріг», в якій просила:
- визнати протиправним та скасувати рішення головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 31.07.2020 року № 0400-0305-8/62747 про відмову в призначені пенсії на пільгових умовах;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській повторно розглянути питання щодо призначення ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1 згідно п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року № 1788-ХП, в редакції до внесення змін Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року № 213-УІІІ, з урахуванням висновків Конституційного Суду України, викладених у прийнятому 23.01.2020 року рішенні №1-р/2020, як особі, яка працювала до 1 квітня 2015 року на посад визначених у вказаних нормах на підставі її заяви від 02 липня 2020 року.
За результатом розгляду судової справи №160/11855/20 Дніпропетровським окружним адміністративним судом 02.11.2020 року ухвалено рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено повністю.
Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, не погоджуючись з рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.11.2020 по справі №160/11855/20, звернулось із апеляційною скаргою до Третього апеляційного адміністративного суду та відповідною ухвалою від 04.02.2021 по справі №160/11855/20 було відкрито апеляційне провадження.
В той же час, 03.03.2021 року ОСОБА_1 (у віці 48 років) звернулась до Головного управління із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 та надала відповідний пакет документів (а.с.53 зворот).
Заява позивача від 03.03.2021 року була розглянута відповідачем та прийнято рішення про призначення їй пенсії за віком на пільгових умовах за №1, що підтверджено протоколом №047150009967 від 15.03.2021 року (а.с.60).
Так, станом на 03.03.2021 розмір пенсії позивача розраховано із наступних показників:
страховий стаж зараховано по 21.12.2020, що становить 54 роки 3 місяці 29 днів, у тому числі пільговий стаж за Списком №1 - 22 роки 09 місяців 10 днів;
індивідуальний коефіцієнт страхового стажу із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1% становить 0,54250;
середньомісячний заробіток для обчислення пенсії, розрахований за даними персоніфікованого обліку з 01.07.2000 по 31.12.2021, складає 18488,02 9118,81 грн (середня заробітна плата працівників, зайнятих у галузях економіки України за 2018, 2019, 2020) х 2,02746 - індивідуальний коефіцієнт за після оптимізації).
Загальний розмір пенсії з 17.02.2021 становить 10454,31 грн:
10029,75 грн - розмір пенсії за віком (ст. 27) (18488,02*0,54250);
424,56 грн - доплата за понаднормовий стаж - за 24 роки.
Зазначений розмір пенсійних виплат позивач почала отримувати після призначення, пенсії з 17.02.2021 року за її власною заявою, поданою після досягнення 48 років.
Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 10.01.2022 року у справі №160/11855/20 апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області було залишено без задоволення, а рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.11.2020 в справі №160/11855/20 залишено без змін.
На виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.11.2020 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянуто заяву від 02.07.2020 року та з урахування висновків суду позивачу призначено пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 з 02.07.2020 року.
Так, станом на 02.07.2020 розмір пенсії позивача розраховано із наступних показників:
страховий стаж зараховано по 30.06.2020, що становить 53 роки 9 місяців 29 днів, у тому числі пільговий стаж за Списком №1 - 22 роки 09 місяців 10 днів;
індивідуальний коефіцієнт страхового стажу із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1% становить 0,53750;
середньомісячний заробіток для обчислення пенсії, розрахований за даними системи персоніфікованого обліку з 01.07.2000 по 30.06.2020, складає 15958,28 грн, де 7763,17 грн (середня заробітна плата працівників, зайнятих у галузях економіки України за 2017, 2018, 2019) х 2,05564 - індивідуальний коефіцієнт заробітної плати після оптимізації.
Загальний розмір пенсії з 02.07.2020 становить 8971,34 грн:
8577,58 грн - розмір пенсії за віком (ст. 27) (15958,28х0,53750);
393,76 грн - доплата за понаднормовий стаж - за 23 роки.
За період з 02.07.2020 (дата призначення пенсії за рішенням суду) по 30.04.2022 (місяць виконання рішення суду) позивачці нараховано та виплачено доплату у розмірі 46239,32 грн.
Правомірність дій відповідача під час розрахунку розміру пенсії позивача починаючи з травня 2022 року є предметом спору переданого на вирішення суду.
Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при ухвалені оскарженого рішення виходить з наступного.
Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно до ст.22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.
Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Відповідно до частини 1 статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року, незалежно від перерв, та за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року.
При обчисленні пенсії для кожного пенсіонера визначається індивідуальний коефіцієнт страхового стажу (в залежності від кількості відпрацьованих місяців) та коефіцієнт заробітку, який обчислюється шляхом ділення фактичної заробітної плати застрахованої особи на величину середньої заробітної плати в Україні за відповідний період у розрізі кожного місяця.
Розмір пенсії за віком визначається за формулою:
П = Зп * Кс, де:
П розмір пенсії (у гривнях);
Зп заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»(далі-Закон), з якої обчислюється пенсія (у гривнях);
Кс коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до статті 25 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, але лише за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу.
За кожний повний рік страхового стажу понад 35 років чоловікам і 30 років жінкам пенсія за віком збільшується на 1 відсоток розміру пенсії, обчисленої відповідно до статті 27 Закону, але не більш як на 1 відсоток мінімального розміру пенсії за віком.
Постановою Кабінету Міністрів України від 20 листопада 2003 року № 1783 Про заходи щодо поліпшення пенсійного забезпечення громадян затверджено показники середньомісячної заробітної плати робітників та службовців економіки, що застосовуються під час призначення та перерахунку пенсій відповідно до статтей 40 і 43 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
Заробітна плата для обчислення пенсії визначається за формулою згідно до вимог статті 40 Закону:
Зп = Зсх(Ск :К), де:
Зп заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії у гривнях;
Зс середня заробітна плата (дохід) в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії, що передує року звернення за призначенням пенсії;
Ск сума коефіцієнтів заробітної плати ( доходу) за кожний місяць (Кз (1)+ Кз (2) + Кз (3) + … Кз (n) );
К кількість місяців страхового стажу, за які розраховано коефіцієнти заробітної плати ( доходу) застрахованої особи.
Страховий стаж обчислюється в місяцях. Неповний місяць роботи, якщо застрахована особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню або добровільно брала участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови, що сума сплачених за цей місяць страхових внесків є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок. Якщо сума сплачених за відповідний місяць страхових внесків є меншою, ніж мінімальний страховий внесок, цей період зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови здійснення в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду України, відповідної доплати до суми страхових внесків таким чином, щоб загальна сума сплачених коштів за відповідний місяць була не меншою, ніж мінімальний страховий внесок. У разі, якщо зазначену доплату не було здійснено, до страхового стажу зараховується період, визначений пропорційно сумі фактично сплачених страхових внесків.
Для обчислення пенсії, для кожного пенсіонера визначається індивідуальний коефіцієнт страхового стажу (в залежності від місяців страхового стажу) та коефіцієнт заробітної плати, який визначається шляхом ділення фактичної заробітної плати застрахованої особи на величину середньої заробітної плати в Україні за відповідний період у розрізі кожного місяця.
Коефіцієнт страхового стажу, що застосовується для обчислення розміру пенсії, визначається із заокругленням до п`яти знаків після коми за формулою (відповідно до статті 25 Закону):
Кс = (См х Вс) : (100% х 12), де:
Кс коефіцієнт страхового стажу;
См сума місяців страхового стажу;
Вс визначена відповідно до цього Закону величина оцінки одного року страхового стажу (у відсотках) дорівнює 1,35.
Коефіцієнт страхового стажу з урахуванням періодів до набрання чинності Законом не може перевищувати 0,75, а з урахуванням страхового стажу, передбаченого абзацом десятим частини третьої статті 24 Закону, а саме: за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах та на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1, до страхового стажу додатково зараховується по одному року, не може перевищувати 0,85.
Коефіцієнт заробітної плати (доходу) застрахованої особи за кожний місяць страхового стажу визначається за формулою:
Кз = Зв : Зс, де Кз коефіцієнт заробітної плати (доходу) застрахованої особи;
Зв сума заробітної плати (доходу) застрахованої особи, яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу);
Зс заробітна плата (дохід) в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії, за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу).
Як вбачається з матеріалів справи, на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.11.2020 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянуто заяву позивача від 02.07.2020 року та з урахування висновків суду позивачу призначено пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 з 02.07.2020 року.
Так, станом на 02.07.2020 розмір пенсії позивача розраховано із наступних показників: - страховий стаж зараховано по 30.06.2020, що становить 53 роки 9 місяців 29 днів, у тому числі пільговий стаж за Списком №1 - 22 роки 09 місяців 10 днів; - індивідуальний коефіцієнт страхового стажу із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1% становить 0,53750; - середньомісячний заробіток для обчислення пенсії, розрахований за даними системи персоніфікованого обліку з 01.07.2000 по 30.06.2020, складає 15958,28 грн, де 7763,17 грн (середня заробітна плата працівників, зайнятих у галузях економіки України за 2017, 2018, 2019) х 2,05564 - індивідуальний коефіцієнт заробітної плати після оптимізації.
Загальний розмір пенсії з 02.07.2020 становить 8971,34 грн: - 8577,58 грн - розмір пенсії за віком (ст. 27) (15958,28*0,53750); - 393,76 грн - доплата за понаднормовий стаж - за 23 роки.
За період з 02.07.2020 (дата призначення пенсії за рішенням суду) по 30.04.2022 (місяць виконання рішення суду) позивачу нараховано та виплачено доплату у розмірі 46239,32 грн.
Відповідно до ч. 2-3 ст. 14 КАС України постанови і ухвали суду в адміністративній справі, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, установлену законом.
Відповідно до ст. 370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Враховуючи те, що розрахунки Пенсійного фонду відповідають формулі розрахунку пенсії визначеної законодавцем та позивач у позовній заяві не зазначає в чому полягає її незгода з такими розрахунками, при цьому відповідач на виконання судового рішення у справі №160/11588/20 здійснив перерахунок пенсії позивача з врахуванням висновків суду, а саме здійснив розрахунок пенсії позивача станом на дату подання первинної заяви від 28.09.2020 року, із застосуванням відповідних показників стажу, середнього заробітку тощо, чинними на день звернення позивача за призначенням пенсії, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що  здійснюючи перерахунок пенсії позивача, на виконання судового рішення, відповідач діяв в межах повноважень, в порядку та у спосіб визначені законом.
Крім того, як правильно зауважив суд першої інстанції відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноваень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю. Захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Гарантоване ст. 55 Конституції України й конкретизоване в законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб твердження про порушення прав було обґрунтованим. Обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення (висновок, що сформований у постанові Верховного Суду України від 15 листопада 2016 року у справі №800/301/16).
Натомість позивач при зверненні до адміністративного суду, не вказав якими саме діями чи бездіяльністю або рішенням відповідача порушено її права, свободи або законні інтереси. Вимоги зобов`язати відповідача вчинити певні дії (поновити виплату пенсії та недоплачені кошти) не можуть існувати окремо, без вирішення питання щодо протиправності дій або бездіяльності відповідача, визнання рішення (індивідуального акта) протиправним.
При цьому, суд апеляційної інстанції вважає помилковими посилання позивача у спірних відносинах на п.4 прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», згідно з яким у разі якщо внаслідок перерахунку пенсії за нормами цього Закону її розмір зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі, оскільки у спірних відносинах мало місце виконання рішення суду ухвалене у справі №160/11855/20, а не перерахунок раніше призначеної пенсії.
На підставі зазначеного, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції під час розгляду цієї справи об`єктивно, повно та всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, дав їм правильну юридичну оцінку і ухвалив законне, обґрунтоване рішення без порушень норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому рішення суду першої інстанції необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Керуючись: пунктом 1 частини 1 статті 315, статтями 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, Третій апеляційний адміністративний суд, -
                                                            ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення, а рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 січня 2023 року у справі №160/16747/22 -  без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.
                    Повне судове рішення складено 11 квітня 2023 року.
   
Головуючий - суддя                                                                      В.Є. Чередниченко 

                               суддя                                                                      О.М. Панченко 

                               суддя                                                                      С.М. Іванов