Номер провадження: 22-ц/813/2688/23 
Справа № 519/1230/20
Головуючий у першій інстанції Барановська З. І.
Доповідач Цюра Т. В.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.04.2023 року                                                                 м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:
Головуючого: Цюри Т.В.,
Суддів: Комлевої О.С., Сєвєрової Є.С., 
розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 – ОСОБА_2  на рішення Южного міського суду Одеської області від 16 грудня 2021 року про по цивільній справі за позовом Комунального підприємства теплових мереж «Южтеплокомуненерго» до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово ? комунальні послуги з централізованого опалення
В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2020 року, Комунальне підприємство теплових мереж «Южтеплокомуненерго» (далі – КП ТМ «ЮТКЕ») звернулося до суду із позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово ? комунальні послуги з централізованого опалення.
В обгрнутування позову, позивач зазначав, що КП ТМ «ЮТКЕ» створене на підставі рішення Южненської міської ради від 14.01.2002р. для забезпечення населення, підприємств, установ та організацій м. Южне Одеської області послугами з централізованого опалення та гарячої води. З моменту створення позивач надає житлово-комунальні послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води згідно з діючими тарифами для населення м. Южне, що встановлюються рішеннями ЮМР Одеської області відповідно до ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» №1875-IV від 24.06.2004. Відповідачі користуються послугами централізованого опалення, оскільки квартира за адресою: АДРЕСА_1 приєднана до системи централізованого опалення, тому у відповідності до ст. 1 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» є споживачем послуг, які їм надані. Відповідачі послуги з централізованого опалення отримують у повному обсязі, але сплачують не своєчасно та не в повному обсязі, у зв`язку з чим станом на 11.11.2020 утворилась заборгованість перед позивачем у розмірі 13354,18 грн. Зазначена заборгованість утворилась у період з листопада 2017 року по жовтень 2020 року, що підтверджується актами про надання житлово-комунальної послуги з централізованого опалення, розрахунком нарахування та сплати вартості житлово-комунальної послуги з централізованого опалення. Також , позивач просить стягнути з відповідачів втрати від інфляційних процесів у розмірі 643,90 грн., та три відсотка річних за користування грошовими коштами у розмірі 431,13 грн.
Останнім рішенням Южного міського суду Одеської області від 16 грудня 2021 року позов Комунального підприємства теплових мереж «Южтеплокомуненерго» до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги з централізованого опалення – задоволено частково.
Стягнуто солідарно з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства теплових мереж “Южтеплокомуненерго” заборгованість за житлово-комунальні послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води в розмірі 13354,18 грн., втрати від інфляційних процесів у розмірі 643,90 грн., три відсотка річних за користування грошовими коштами у розмірі 431,13 грн., а всього – 14429,21 грн.
Стягнуто в рівних частинах з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства теплових мереж “Южтеплокомуненерго” судовий збір в розмірі 2102 грн.
В іншій частині відмовлено. 
Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, представник ОСОБА_1  – ОСОБА_2 подав до суду апеляційну скаргу, у якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить суд рішенням Южного міського суду Одеської області від 16 грудня 2021 року- скасувати та ухвалити нове рішення у справі, яким у задоволенні позовних вимог КП ТМ «Южтеплокомуненерго» до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово ? комунальні послуги з централізованого опалення – відмовити у повному обсязі та вирішити питання розподілу судових витрат. 
У відзиві на апеляційну скаргу, КП ТМ «ЮТКЕ», посилаючись на її необгрунтованість, просить суд залишити рішення Южного міського суду Одеської області від 16 грудня 2021 року без змін, а апеляційну скаргу – без задоволення. 
Від представника ОСОБА_1 – ОСОБА_2   надійшли додаткові пояснення до відзиву на апеляційну скаргу, у яких апелянт фактично підтримав доводи своєї апеляційної скарги та просив її задовольнити. 
Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Згідно приписів ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Враховуючи вищенаведене, дана справа розглядається судом апеляційної інстанції в порядку спрощеного позовного провадження за наявними матеріалами без повідомлення учасників справи, як малозначна у зв`язку з її незначною складністю (ч. 1 ст. 368, ч.ч. 1, 2, 4 ст. 274, ч.ч. 4, 6 ст. 19 ЦПК України).
У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене).         
Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з огляду на таке. 
Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Оскаржуване рішення суду першої інстанції, вищезазначеним вимогам закону не відповідає, з огляду на наступне.
Так, судом першої інстанції встановлено, що Комунальне підприємство теплових мереж „Южтеплокомуненерго” створене на підставі рішення Южненської міської ради від 14.01.2002 для забезпечення населення, підприємств, установ та організацій м. Южне Одеської області послугами з централізованого опалення та гарячої води. З моменту створення позивач надає житлово-комунальні послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води згідно з діючими тарифами для населення м.Южне, що встановлюються рішеннями виконавчого комітету Южненської міської ради №1140 від 01.03.2018 «Про встановлення двоставкових тарифів на послуги з централізованого опалення, що надаються населенню КП ТМ «ЮТКЕ» зі змінами згідно рішення виконавчого комітету Южненської міської ради №1635 від 27.12.2018, відповідно до ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» №1875-IV від 24.06.2004.
Відповідачі користуються послугами централізованого опалення, оскільки квартира за адресою: АДРЕСА_1 приєднана до системи централізованого опалення, тому у відповідності до ст. 1 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» є споживачами послуг, які їм надані.
Відповідачі є співвласниками зазначеної квартири відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №173549936 від 12.07.2019.
27.12.2016 між КПТМ «Южтеплокомуненерго» та ОСОБА_1 укладено договір про надання послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води у вищевказану квартиру.
10.01.2020 Южним міським судом Одеської області виданий судовий наказ про стягнення солідарно з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 на користь комунального підприємства теплових мереж «Южтеплокомуненерго» заборгованості за житлово-комунальні послуги з централізованого опалення за період з жовтня 2017 року по жовтень 2019 року в розмірі 8787,87 грн. А також про стягнення в рівних частках з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 на користь комунального підприємства теплових мереж «Южтеплокомуненерго» судового збору в розмірі 192,10 грн.
Ухвалою Южного міського суду Одеської області від 14.05.2020 вказаний наказ скасований та роз`яснено КПТМ «Южтеплокомуненерго» право на звернення з тими самими вимогами до суду в порядку спрощеного позовного провадження.
Судом також встановлено, що відповідачі послуги з централізованого опалення отримують у повному обсязі, але сплачують не своєчасно та не в повному обсязі, у зв`язку з чим станом на 11.11.2020 утворилась заборгованість перед позивачем у розмірі 13354,18 грн. Зазначена заборгованість утворилась у період з листопада 2017 року по жовтень 2020 року, що підтверджується актами про надання житлово-комунальної послуги з централізованого опалення, розрахунком нарахування та сплати вартості житлово-комунальної послуги з централізованого опалення.
Ухвалюючи оскаржуване рішення, районний суд виходив з того, що КП ТМ «ЮТКЕ» належним чином проінформувало споживачів про намір зміни тарифів на теплову енергію та послуги з централізованого опалення шляхом розміщення інформації на офіційному сайті Южненської міської ради (http://yuzhny.gov.ua/kptm ) та після спливу вказаного законом строку, рішення були опубліковані в місцевій газеті «Новини Южного», отже, питання зміни тарифів на теплову енергію та послуги з централізованого опалення, а також порядок інформування про це споживачів регулюється чинним законодавством, яке не зобов`язує Теплопостачальну організацію при зміні тарифів укладати додаткові угоди та вносити зміни у Договори. Окрім цього, суд також дійшов висновку, що заборгованість відповідача нарахована за двоставковим тарифом на постачання теплової енергії, а саме плати за фактично спожиту будинком теплової енергії - умовно-змінної частини та плати за одиницю приєднаного теплового навантаження - умовно-постійної частини (абонентська плата), яка відповідає вимогам Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та встановлений відповідно до наказу Міністерства розвитку громад та територій України №23 від 31.01.2020 «Про затвердження Вимог до формування рахунків на оплату послуг з постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання та централізованого водовідведення». При цьому, судом також зауважено, що умовно-постійна частина тарифу (абонентська плата) сплачується щомісяця впродовж всього календарного року незалежно від показників та наявності (відсутності) лічильника тепла і покриває витрати на заробітну плату працівників, витрати на обслуговування та ремонт мереж, котельнь, обладнання, сплату податків, у зв`язку із чим, суд вважав, що відповідачі у період з листопада 2017 року по жовтень 2020 року, маючи активний особовий рахунок № НОМЕР_1 , були споживачами послуг з централізованого теплопостачання, що надані позивачем, адже фактично користувалася цими послугами, а відтак зобов`язані оплатити надані їм послуги.
Проте, апеляційний суд не може погодитися із таким висновком районного суду, оскільки він не віповідає вимогам закону та фактичним обставинам справи, виходячи з наступного. 
Так, відповідно до ч. 2 ст. 509 ЦК України, зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу, у тому числі і з договорів. 
Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Зобов`язання, в свою чергу, згідно вимог ст.ст. 525, 526 ЦК України, має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.
Положеннями ст. 901 ЦК України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.
Згідно зі ст. 903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.
Апеляційним розглядом справи встановлено, що предметом спору в даній справі є вимоги позивача до відповідачів про стягнення заборгованості у розмірі 13354,18 грн. за надані протягом періоду з листопада 2017р. по жовтень 2020р. послуги централізованого опалення. 
При цьому, звертаючись до суду із вказаним позовом, КП „Южтеплокомуненерго” зазначало, що заявлені до стягнення кошти є умовно-постійною абонентською платою, яка має сплачуватись відповідачами незалежно від споживання послуг теплопостачання. Таким чином, як позивачем, так і відповідачами в процесі розгляду даного спору було визнано факт відсутності споживання з боку відповідачів послуг теплопостачання.
Так, відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках визначені Законом України „Про житлово-комунальні послуги” від 09.11.2017р. № 2189-VIII (з наступними змінами та доповненнями).
Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 1 Закону України „Про житлово-комунальні послуги” житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.
Відповідно до ст. 1 Закону України „Про теплопостачання” від 02.06.2005р.   № 2633-IV (з наступними змінами та доповненнями) споживач теплової енергії - фізична або юридична особа, яка використовує теплову енергію на підставі договору.
Відповідно до ч. 1 ст. 9, ч. 1 ст. 10 Закону України „Про житлово-комунальні послуги” споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону.
Пунктом 32 Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019р. № 830, передбачено, що ціною (вартістю) послуги є встановлений відповідно до законодавства тариф на теплову енергію для споживача, який визначається як сума тарифів на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії.
Порядок формування тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії і постачання гарячої води, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 01.06.2011р. № 869.
Відповідно до п. 5 Порядку формування тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії і постачання гарячої води, двоставковий тариф на теплову енергію, послуги з постачання теплової енергії і постачання гарячої води - грошовий вираз двох окремих частин тарифу (умовно-змінної та умовно-постійної); умовно-постійна частина двоставкового тарифу на послуги з постачання теплової енергії - абонентська плата за одиницю теплового навантаження об`єктів теплоспоживання на опалення (1 Гкал/год.) як грошовий вираз планованих економічно обґрунтованих витрат, крім тих, що віднесені до умовно-змінних витрат, що включаються до повної собівартості теплової енергії, є постійними і не змінюються прямо (майже прямо) пропорційно зміні обсягу теплової енергії для надання послуг з постачання теплової енергії.
Згідно з п. п. 47, 49 Порядку формування тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії і постачання гарячої води ліцензіатам, що одержали ліцензію на провадження господарської діяльності з виробництва, транспортування та постачання теплової енергії, можуть в установленому порядку встановлюватися двоставкові тарифи на теплову енергію для всіх категорій споживачів. При цьому окремо визначаються умовно-змінна та умовно-постійна частини такого тарифу. Під час формування двоставкових тарифів на теплову енергію визначаються планована повна собівартість, витрати на відшкодування втрат і планований прибуток від ліцензованої діяльності відповідно до вимог цього Порядку та здійснюється їх розподіл на умовно-змінну та умовно-постійну частини.
Згідно з ч. 1 ст. 12, ч. ч. 1, 5 ст. 21 Закону України „Про житлово-комунальні послуги” надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Одиниця виміру обсягу спожитої споживачем теплової енергії визначається правилами надання відповідної комунальної послуги, що затверджуються уповноваженим законом органом. Ціною послуги з постачання теплової енергії є тариф на теплову енергію для споживача, який визначається як сума тарифів на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії.
Підсумовуючи вищенаведені положення чинного законодавства, апеляційний суд доходить висновку про наявність у споживачів теплової енергії обов`язку оплачувати вартість використаної теплової енергії, ціна якої визначається як сума тарифів на виробництво, транспортування та постачання. При цьому, підставою для нарахування споживачу плати за спожиту електричну енергію у будь-якому випадку має бути факт надання теплопостачальною організацією відповідної послуги споживачу.
Враховуючи відсутність в матеріалах справи доказів на підтвердження надання КП „Южтеплокомуненерго” відповідачам протягом періоду з листопада 2017р. по жовтень 2020р. житлово-комунальних послуг, а саме послуг теплопостачання, а також визнання вказаного факту з боку позивача, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність у відповідачів – ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1  заборгованості перед КП „Южтеплокомуненерго”.
Апеляційним судом відхиляються доводи КП „Южтеплокомуненерго” про наявність у споживачів обов`язку оплачувати умовно-постійну частину тарифу, незважаючи на відсутність факту надання послуг теплопостачання, оскільки положеннями   чинного законодавства, в тому числі, Закону України „Про теплопостачання”, Закону України „Про житлово-комунальні послуги”, а також умовами договору купівлі-продажу теплової енергії №4/174 від 02.01.2015р. вказаний обов`язок відповідачів не закріплений. 
Окрім того, апеляційний суд зазначає, що зміна порядку формування тарифу на теплову енергію, а також право позивача встановлювати двоставкові тарифи на теплову енергію не створює для споживача, якому відповідна послуга протягом певного періоду не надається, оплачувати ту або іншу частину тарифу.
На вищевказане суд першої інстанції уваги не звернув, внаслідок чого дішов помилкового висновку про задоволення позову КП ТМ «ЮТКЕ», у звязку із чим, апеляційний суд доходить висновку про необхідність відмови у задоволенні заявлених КП „Южтеплокомуненерго” до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово ? комунальні послуги з централізованого опалення у розмірі 13354,18 грн. 
Вищенаведене має наслідком необхідності відмови також у задоволенні заявлених КП „Южтеплокомуненерго” позовних вимог про стягнення втрат від інфляції у розмірі 643,90 грн., трьох відсотків річних у розмірі 431,13 грн., оскільки вимоги позивача у названій частині є похідними від вимоги про стягнення суми основного боргу, у стягненні якої судом відмовлено.
Щодо вимог про стягнення витрат на отримання Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна в розмірі 23 грн., то вони не підлягають задоволенню, оскільки представником позивача не надані відповідні докази на підтвердження понесених витрат.
У п. 58 рішення Європейського суду з прав людини від 10.02.2010 "Справа "Серявін та інші проти України"" (Заява N 4909/04) зазначено, що  у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі "Суомінен проти Фінляндії", №37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року).    Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті.    Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі "Гірвісаарі проти Фінляндії", № 49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року).
Окрім того, апеляційний суд, при вирішення даної справи враховує висновки, наведені Європейським судом з прав людини у справі "Проніна проти України", яким було вказано, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.
Згідно ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 
Разом з тим, ст. 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Підсумовуючи вищезазначене, суд доходить висновку щодо наявності правових підстав для відмови у задоволенні заявлених Комунальним підприємством теплових мереж „Южтеплокомуненерго” до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово ? комунальні послуги з централізованого опалення у розмірі 13354,18 грн., стягнення втрат від інфляції у розмірі 643,90 грн. та трьох відсотків річних у розмірі 431,13 грн.
Доводи апеляційної скарги є частково обгрунтованими та заслуговують на увагу суду. 
За таких обставин, апеляційну скаргу слід задовольнити частково, рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог КП ТМ «ЮТКЕ».
Щодо розпоідлу судових витрат. 
Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат (ч.13 ст. 141 ЦПК України).
За подання апеляційної скарги ОСОБА_1 сплатив судовий збір в розмірі 3153,00 грн., що документально підтверджується квитанцією від 17.01.2022 року за № ПН3211 (Том І: а.с. 239а), отже сплачений ОСОБА_1 судовий збір підлягає стягненню з КП ТМ «ЮТКЕ» на його користь. 
З огляду на положення п.1 ч.6 ст.19 ЦПК України ця справа є малозначною, а тому згідно п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України постанова суду апеляційної інстанції оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 141, 367, 368, 374, 376, 381-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – ОСОБА_2   - задовольнити частково. 
Рішення Южного міського суду Одеської області від 16 грудня 2021 року – скасувати.
Прийняти постанову. 
В задоволенні позовних вимог Комунального підприємства теплових мереж «Южтеплокомуненерго» до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово ? комунальні послуги з централізованого опалення – відмовити. 
Стягнути з Комунального підприємства теплових мереж «Южтеплокомуненерго» (ЄДРПОУ: 26134519) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) понесені судові витрати по справі зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 3153 (три тисячі сто п`ятьдесят три) гривні, 00 копійок. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків, встановлених п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України.
Повний текст судового рішення складено 11.04.2023 року.

Головуючий                                                         Т.В. Цюра

Судді:                                                                  О.С. Комлева

Є.С. Сєвєрова