П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  600/2417/22-а 
Головуючий суддя 1-ої інстанції -  Брезіна Т.М. 
Суддя-доповідач -  Сушко О.О.   
21 квітня 2023 року                                                                                           
                                                                                                              м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Сушка О.О. 
суддів:  Залімського І. Г.  Мацького Є.М. , 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 05 січня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
В липні 2022 року позивач звернувся до суду з цим позовом, і просив визнати протиправною відмову відповідача у призначенні йому пенсії за віком відповідно до Закону України "Про державну службу"; зобов`язати відповідача призначити та виплачувати йому з 09.12.2021 року пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу", виходячи із довідок від 08 грудня 2021 р.: № 53 про складові заробітної плати для призначення пенсії держаного службовця (за будь-які шістдесят календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією); № 54 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років); № 55 про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менше як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорії посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби.
Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 05 січня 2023 року позов задоволено.
Не погоджуючись з вказаним рішенням відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову.
Розглянувши матеріали справи, колегія суддів апеляційної інстанції, дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, виходячи з наступного.
Судом першої інстанції та під час апеляційного провадження встановлено, що з 2017 року позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Чернівецькій області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України від 09.07.2003 року № 1058-IV.
Згідно записів трудової книжки позивач працював на різних посадах у податкових органах, зокрема:
- у Садгірському райфінвідділі м. Чернівці на посадах економіста та старшого ревізора-інспектора інспекції Держдоходів з 04.05.1982 р. по 17.10.1983 р.;
- у Чернівецькому облфінвідділі на посадах старшого економіста та старшого ревізора-інспектора відділу Держдоходів з 17.10.1983 р. по 03.05.1990 р.;
- у Державній податковій інспекції Мінфіну УРСР по Чернівецькій області на посадах старшого та головного державного податкового інспектора, начальника відділу, начальника валютної інспекції з 04.05.1990 р. по 26.11.1996 р.;
- у Державній податковій адміністрації в Чернівецькій області на посадах начальника управління валютного контролю, начальника відділу валютного контролю з 26.11.1996 р. по 26.07.2000 р.;
- у Державній податковій інспекції у м. Чернівці на посаді першого заступника начальника інспекції з 26.07.2000 р. по 19.08.2008 р.;
-   у Державній податковій адміністрації в Чернівецькій області на посаді завідуючого   сектору контролю за фінустановами та операціями у сфері ЗЕД з 20.08.2008 р. по 22.10.2009 р.;
- у Державній податковій інспекції в Заставнівському районі на посаді заступника начальника ДПІ начальника відділу оподаткування юридичних осіб з 23.10.2009 р. по 11.11.2009 р.;
- у ДПІ у м. Чернівці на посадах заступника начальника ДПІ, першого заступника начальника ДПІ з 12.11.2009 р. по 26.06.2013 р.;
- у ДПІ у м. Чернівцях ГУ Міндоходів у Чернівецькій області на посадах начальника управління, начальника відділу з 27.06.2013 по 07.08.2017 р.:
-   у ГУ ДФС у Чернівецькій області на посадах начальника управління, начальника відділу з 08.08.2017 р. по 21.08.2019 р.;
- у ГУ ДПС у Чернівецькій області на посаді начальника відділу з 22.08.2019 р. по 16.11.2021 р. 
На підставі наказу Головного управління ДПС у Чернівецькій області від 08.11.2021 р. №258-О позивача звільнено з 16.11.2021 р. з податкового органу, у зв`язку з досягненням державного службовця 65-річного віку, згідно п. 7 ч.1 ст. 83 Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 р. №889-VІІІ.
Матеріали справи містять довідки Головного управління ДПС у Чернівецькій області від 08 грудня 2021 р.: № 53 про складові заробітної плати для призначення пенсії держаного службовця (за будь-які шістдесят календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією); № 54 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років); № 55 про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менше як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорії посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби. 
Позивач, 09.12.2021 року звернувся до відповідача із заявою щодо призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про державну службу», однак відповідач відмовив у призначенні вказаної пенсії та вказав, про відсутність підстав для зарахування періодів роботи у податкових органах з 04.05.1990 р. по 21.08.2019 р. та з 14.01.2021 р. по 16.11.2021 р. до стажу роботи на посадах, віднесених до категорії посад державної служби. Таким чином, відповідач вказав, що у позивача відсутній 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби.
Суд першої інстанції при ухваленні оскарженого рішення виходив з обґрунтованості та доведеності позовних вимог, а відтак наявності підстав для задоволення адміністративного позову.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.
Право на пенсійне забезпечення державних службовців визначено Законом України "Про державну службу" від 10.12.2015 №889-VIII (далі - Закон №889-VIII), який набув чинності 01.05.2016.
Пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII, втратив чинність Закон України "Про державну службу" від 16.12.1993 №3723-XII (далі - Закон №3723-XII), крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.
Згідно п. 10 Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII визначено, що державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., №52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., №52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Відповідно до п. 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України 1993 р., №52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., №52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Положеннями ст. 37 Закону №3723-XII визначено, що на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
Отже, обов`язковою умовою для збереження у особи права на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону №3723-ХІІ після 01.05.2016 є дотримання сукупності вимог, визначених ч. 1 ст. 37 Закону №3723-ХІІ і нормами Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VІІІ, а саме щодо віку, страхового стажу, стажу державної служби.
Частиною 18 ст. 37 Закону №3723-XII передбачено, що період роботи посадових осіб в органах державної податкової та митної служб на посадах, на яких відповідно до закону присвоювалися спеціальні та/або персональні звання, зараховується до стажу державної служби, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.
Відповідно до ст. 46 Закону №889-VIII визначені особливості стажу державної служби, зокрема у п.2 зазначено, що до стажу державної служби зараховуються, зокрема, час перебування на посадах, на яких присвоюються військові та спеціальні звання.
Постановою Кабінету Міністрів України №283 від 03.05.1994 затверджено Порядок обчислення стажу державної служби, який діяв до набрання законної сили Законом України №889-VIII, яким визначено посади і ранги, час роботи в яких зараховується до стажу державної служби.
Згідно абз. 3 п. 2 вказаного Порядку до стажу державної служби зараховується, зокрема, робота керівних працівників і спеціалістів в апараті державної податкової та контрольно-ревізійної служби.
Частиною 1 ст. 4 Закону України від 04.12.1990 №509-XII "Про державну податкову службу в Україні" встановлено, що державна податкова служба, якій за змістом частини другої цієї статті підпорядковані державні податкові інспекції в областях, районах, містах і районах у міста, є центральним органом виконавчої влади, який забезпечує здійснення контролю за дотриманням податкового законодавства, правильністю обчислення, повнотою і своєчасністю сплати до бюджетів податків, зборів та інших платежів і неподаткових доходів і внесків до державних цільових фондів, встановлених законодавством України.
Нормами ч.ч. 1, 4 ст. 15 Закону №509-XII передбачено, що посадовою особою органу державної податкової служби, за правилами частини першої статті 15 Закону України №509-XII, може бути особа, яка має освіту за фахом та відповідає кваліфікаційним вимогам, установленим Міністерством фінансів України. Посадові особи органів державної податкової служби підлягають атестації, після якої таким особам присвоюються спеціальні звання.
Відповідно до ст. 6 Закону №509-XII видатки на утримання органів державної податкової служби визначаються Кабінетом Міністрів України і фінансуються з державного бюджету.
Отже, посадові особи державної податкової служби, яким за наслідками атестації присвоєно спеціальні звання, які обіймають посади в державних органах для виконання завдань і функцій держави (зокрема, у сфері податкової політики), одержують заробітну плату за рахунок державного бюджету, - перебувають на державній службі та є державними службовцями.
Згідно з абз. 1, 2 п. 344.1 ст. 344 Податкового кодексу України передбачено, що пенсійне забезпечення посадових осіб контролюючих органів, крім діючих у них підрозділів податкової міліції, здійснюється в порядку та на умовах, передбачених Законом України "Про державну службу". Період роботи зазначених осіб (у тому числі тих, яким присвоєнні звання) у контролюючих органах зараховується до стажу державної служби та стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, що дає право на призначення пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу" незалежно від місця роботи на час досягнення віку, передбаченого зазначеним законом.
Відтак, посадові особи органів доходів і зборів є державними службовцями, а тому періоди роботи (служби) у вказаних органах зараховуються до стажу державної служби, який дає право на пенсію державного службовця.
Частиною 2 ст. 2 Закону №3723-XII встановлено, що посадовими особами відповідно до цього Закону вважаються керівники та заступники керівників державних органів та їх апарату, інші державні службовці, на яких законами або іншими нормативними актами покладено здійснення організаційно-розпорядчих та консультативно-дорадчих функцій.
Таким чином, період роботи позивача на посадах в органах державної податкової служби підлягають зарахуванню до стажу роботи державної служби.
Отже, відповідачем необґрунтовано не зарахування позивачу періоди роботи у податкових органах та безпідставно зазначено у оскаржуваній відмові про відсутність зарахування періоду роботи з 04.05.1990 р. по 21.08.2019 р. та з 14.01.2021 р. по 16.11.2021 р. до стажу державної служби.
Прикінцевими та перехідними положеннями Закону №889-VІІІ передбачено, що за наявності у особи станом на 1 травня 2016 року стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років стажу держслужби незалежно від того, чи працювала особа станом на 1 травня 2016 року на державній службі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ, але за певної додаткової умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Відтак, позивач з огляду на періоди перебування на службі в органах державної податкової служби на різних посадах станом на 01.05.2016 мав стаж роботи на посадах державної служби не менш як 10 років, на час досягнення пенсійного віку працювала на посаді державної служби, має 20 років стажу на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, а відтак є всі підстави для переведення її з пенсії призначеної відповідно до Закону №1058-ІV, на пенсію за віком відповідно до Закону №3723-XII.
Частиною 3 ст. 45 Закону №1058-IV визначено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.
Позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України "Про державну службу" 09.12.2021 р. та подав відповідачу для призначення пенсії за віком довідки Головного управління ДПС у Чернівецькій області від 08 грудня 2021 р.: № 53 про складові заробітної плати для призначення пенсії держаного службовця (за будь-які шістдесят календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією); № 54 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років); № 55 про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менше як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорії посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби.
Отже, відповідач з 09.12.2021 р. повинен був здійснити призначення позивачу пенсії за віком відповідно до Закону України "Про державну службу", однак протиправно відмовив у призначенні вказаної пенсії.
Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, та повністю спростовуються встановленими у справі обставинами. 
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області залишити без задоволення, а рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 05 січня 2023 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає. 
          
Головуючий	 	 	Сушко О.О.	
 	 	 	 	
Судді	 	    	Залімський І. Г.    Мацький Є.М.