ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.04.2023 року                                                    м. Дніпро         Справа №  908/1647/21

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді Чередка А.Є. (доповідач)                                                                                                
суддів: Коваль Л.А., Кузнецова В.О., 
при секретарі судового засідання: Радіновському Р.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу   ОСОБА_1 

на додаткове рішення Господарського суду Запорізької області (головуючий суддя - Боєва О.С., судді - Корсун В.Л., Ярешко О.В.) від 16.01.2023р. у справі № 908/1647/21

за позовом  ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )
до відповідача Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Житловий комплекс "Космос Люкс" (69050, м. Запоріжжя, вул. Космічна, б. 78-А, ідентифікаційний код юридичної особи 24518931)
про визнання недійсним рішення загальних зборів, -       
     
                                                   ВСТАНОВИВ:
 
Додатковим рішенням Господарського суду Запорізької області від 16.01.2023р. у справі № 908/1647/21: 
-  заяву Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Житловий комплекс «Космос Люкс» про ухвалення додаткового судового рішення у справі № 908/1647/21 та стягнення з ОСОБА_1 на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Житловий комплекс «Космос Люкс» витрат на професійну правничу допомогу та витрат пов`язаних із наданням доказів задоволено частково;
- стягнуто з ОСОБА_1 на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Житловий комплекс «Космос Люкс» (69050, м. Запоріжжя, вул. Космічна, б. 78-А, ідентифікаційний код юридичної особи 24518931) суму 18000 (вісімнадцять тисяч) грн. 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу;
- у задоволенні іншої частини заяви відмовлено. 
До Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернувся ОСОБА_1 , в якій просить скасувати додаткове рішення Господарського суду Запорізької області від 16.01.2023р. у справі № 908/1647/21 та прийняти нове рішення, яким в задоволенні заяви Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Житловий комплекс «Космос Люкс» про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відмовити.             
В обґрунтування апеляційної скарги на додаткове рішення Господарського суду Запорізької області від 16.01.2023р. у справі № 908/1647/21 апелянт зазначає, що докази, надані відповідачем в обґрунтування своїх вимог, мають містити документальне підтвердження наявності відповідного рішення Правління Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Житловий комплекс "Космос Люкс", а також відповідно затвердженого кошторису, які в свою чергу мали б свідчити про правомірність укладення договору про надання правової допомоги у цій справі між Відповідачем та адвокатом Кукурудз Р.О. За умови відсутності зазначених документів на підтвердження отримання головою правління ОСОБА_2 коштів, за які остання начебто відзвітувала, стверджувати про сплату таких коштів ОСББ "Житловий комплекс "Космос Люкс" на користь адвоката Кукурудз Р.О. саме від імені ОСББ немає жодних правових підстав, а у разі дійсного витрачання ОСОБА_3 коштів співвласників об`єднання з порушенням його Статуту є незаконними діями і фактично розтратою, яку не повинен відшкодовувати Позивач. 
Крім того, апелянт зауважує, що з банківського рахунку юридичної особи ОСББ "Житловий комплекс "Космос Люкс" на рахунок адвоката Кукурудз було дійсно перераховано лише 4 000 грн., а всі інші витрати робилися з особистої банківської картки фізичної особи ОСОБА_2 шляхом перерахунку на особисту банківську картку фізичної особи Кукурудз Р.О. з підтвердженням банківської установи про перерахування саме власних коштів та без зазначення призначення цих платежів як сплату адвокатських послуг.
Також, апелянт висловлює заперечення щодо твердження суду першої інстанції про незаявлення позивачем про неспівмірність заявлених відповідачем витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу, та їх зменшення з підстав недоведеності відповідачем факту понесення останнім витрат на правничу допомогу, у зв`язку з чим підстави для задоволення такої заяви відсутні.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 13.03.2023р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на додаткове рішення Господарського суду Запорізької області від 16.01.2023р. у справі № 908/1647/21, розгляд апеляційної скарги призначено в судове засідання на 18.04.23р. о 10:30 год.
Представник позивача у судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги у повному обсязі.
Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку "Житловий комплекс "Космос Люкс" подано відзив на апеляційну скаргу позивача, у відповідності до якого відповідач заперечує проти її задоволення та просить додаткове рішення Господарського суду Запорізької області від 16.01.2023р. у справі № 908/1647/21 залишити без змін.
В обґрунтування заперечень на доводи апеляційної скарги позивача на додаткове рішення Господарського суду Запорізької області від 16.01.2023р. у справі № 908/1647/21 відповідач зазначає, що 16.08.2021р. ним укладено договір про надання правничої допомоги з адвокатом Кукурудзом Р.О. На момент підписання відзиву на позовну заяву (15.07.2021 р.) професійна правнича допомога адвоката відповідачеві не надавалась, договір про надання правничої допомоги з адвокатом укладений не був, витрати на професійну правничу допомогу відповідачем не планувались. Потреба у професійній правничій допомозі адвоката була усвідомлена відповідачем лише після ознайомлення із заявою позивача про збільшення розміру позовних вимог, тобто після того, як відзив на позовну заяву вже було здано до суду. Подання повторного відзиву на позовну заяву чи подання відповідачем попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат окремо від відзиву на позовну заяву процесуальний закон не передбачає.
 Окрім того, з урахуванням правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 16.11.2022 р. у справі № 922/1964/21, відповідач вважає, що «детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги», згаданий у ч. 3 ст. 126 ГПК, - це не документ, як помилково стверджує позивач, а характер і спосіб подання суду інформації про виконані адвокатом роботи (надані ним послуги) та здійснені ним витрати, необхідні для надання правничої допомоги. Такі відомості були надані суду стороною відповідача з належним рівнем деталізації, що і відзначив суд першої інстанції.
Також, відповідач звертає увагу суду на те, що у поясненнях під час розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення в суді першої інстанції сторона відповідача вже зазначала, що законодавство України не забороняє працівникові юридичної особи використовувати власні кошти для розрахунків з контрагентами такої юридичної особи для виконання окремих цивільно-правових дій від імені та за рахунок роботодавця з подальшим відшкодуванням з боку роботодавця суми витрачених працівником власних коштів, та не обмежує юридичну особу в можливості здійсненні таких операцій.
Оскільки Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Житловий комплекс "Космос Люкс" не здійснює комерційної господарської діяльності, натомість несе регулярні витрати на управління багатоквартирним будинком, наявність вільних коштів залежить від внесків співвласників та є епізодичною, тому ОСББ має спочатку накопичити їх для здійснення витрат, що безпосередньо не пов`язані з досягненням мети ОСББ та виконанням його статутних завдань.
Зокрема, брак вільних коштів у серпні-жовтні 2021р. став причиною затримок у розрахунках з боку ОСББ з адвокатом, який здійснює представництво інтересів відповідача, акти приймання наданих послуг за серпень і вересень 2021р. не були своєчасно оплачені. Перший платіж ОСББ змогло здійснити лише у листопаді 2021р. (платіжне доручення від 05.11.2021р., додаток №4 до заяви про ухвалення додаткового рішення). Для виправлення ситуації голова правління Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Житловий комплекс "Космос Люкс" ОСОБА_3 з грудня 2021р. здійснювала розрахунки з адвокатом Кукурудзом Р.О. за надану ОСББ правничу допомогу за допомогою додатку «Приват24» на своєму смартфоні, використовуючи кошти з власної платіжної картки, а для отримання відшкодування витрачених коштів від ОСББ подавала звіти про використання коштів, виданих на відрядження або під звіт. Причому, сплачені ОСОБА_3 на користь адвоката Кукурудза Р.О. кошти є саме її власними, особистими коштами, використання яких підлягало відшкодуванню з боку її роботодавця - ОСББ.
Відповідач відзначає, що по кожному випадку витрачання власних коштів ОСОБА_3 подавала відповідні звіти (додатки №7, 8, 11, 12, 15, 16, 19, 22, 27 до заяви про ухвалення додаткового рішення). Вони, в сукупності з дублікатами квитанцій про перерахування особистих коштів, свідчать про цільове використання зазначених коштів і підтверджують витрати ОСББ на професійну правничу допомогу у зв`язку з участю в поточній справі. У звіті про використання коштів №5 від 26.07.2022 р. (додаток №19 до заяви) міститься описка: зазначено, що виплата коштів була здійснена на користь особи «нотаріус Кукурудз Р.О.» замість правильного «адвокат Кукурудз Р.О.». Виявлена помилка була виправлена, копія виправленого звіту надана суду.
Перевіривши законність та обґрунтованість додаткового рішення Господарського суду Запорізької області від 16.01.2023р. у справі № 908/1647/21 в межах доводів та вимог апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, судова колегія також дійшла до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги позивача, виходячи з наступного. 
Як вбачається з матеріалів справи, 07.12.2022р. до місцевого господарського суду від позивача надійшла заява про залишення позову без розгляду, відповідно до якої позивач просив подану ним позовну заяву залишити без розгляду.
Ухвалою суду від 08.12.2022р. позов ОСОБА_1 у справі №908/1647/21  залишено без розгляду на підставі п. 5 ч. 1 ст. 226 ГПК України.
Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 244 Господарського процесуального кодексу України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
В судовому засіданні 08.12.2022р. представник відповідача в усній формі заявив про покладення понесених відповідачем судових втрат на позивача та зазначив, що докази понесених витрат на професійну правничу допомогу будуть подані до суду протягом п`яти днів, що відображено в протоколі судового засідання від 08.12.2022р.
Положеннями статті 123 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частини 1-4 статті 126 ГПК України).
На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу відповідачем надано договір про надання правничої допомоги б/н від 16.08.2021р. (далі - Договір, а.с. 162, Т. 2), укладений між Адвокатом Кукурудз Р.О. та ОСББ «Житловий комплекс «Космос Люкс» (Клієнт), за умовами якого Адвокат за дорученням Клієнта зобов`язався надавати правничу допомогу, пов`язану з підготовкою та участю у справі № 908/1647/21 Господарського суду Запорізької області за позовом ОСОБА_1 до Клієнта про визнання недійсним рішень загальних зборів ОСББ від 15.05.2021, а Клієнт приймати та оплачувати послуги Адвоката з надання правничої допомоги.
Відповідно до пункту 1 цього Договору визначено, що правнича допомога може надаватись у таких видах:
- надання консультацій та роз`яснень з юридичних питань, усних та письмових довідок із законодавства; 
- складання заяв по суті справи та з процесуальних питань, запитів, скарг та інших документів правового характеру; 
- здійснення представництва Клієнта в судах, інших державних органах, органах місцевого самоврядування, у відносинах з їх посадовими і службовими особами, а також з фізичними та юридичними особами;
- надання Клієнту інших видів правничої допомоги, що не суперечить чинному законодавству.
Клієнт здійснює приймання послуг з надання правової допомоги, наданих Адвокатом на виконання цього договору, що оформлюється актами приймання наданих послуг. За надання послуг, передбачених п. 1 цього договору, Клієнт сплачує Адвокату винагороду (п.п. 4, 5).
В пункті 5.1 Договору визначено, що розмір винагороди за складання заяв по суті справи та з процесуальних питань, інших документів правничого характеру, а також за участь у судових засіданнях у процесі здійснення представництва Клієнта в судах за згодою сторін встановлюється у розмірі 2000,00 грн. за один складений документ або факт участі Адвоката у судовому засіданні, призначеному судом у справі, в якій Клієнт виступає стороною, третьою особою (з урахуванням часу на підготовку до участі в судовому засіданні, яке відбулося).
Обсяг наданих Адвокатом послуг та виконаних робіт з надання правничої допомоги за цим договором зазначається сторонами в актах приймання наданих послуг (п.5.3).
Згідно з п. 3 Договору строк, на який укладено договір: з моменту його підписання сторонами і до 16 серпня 2023.
На підтвердження обсягу та вартості наданих адвокатом послуг відповідачем надано копії підписаних актів приймання наданих послуг відповідно до договору б/н від 16.08.2021, а саме:
- б/н від 18.08.2021 на суму 2000,00 грн. представництво інтересів Клієнта в судовому засіданні 17.08.2021;
- б/н від 14.09.2021 на суму 2000,00 грн. отримання документів, витребуваних ухвалою суду від 17.08.2021 від ТОВ «ЗМБТІ», в т.ч.: 1500,00 грн. послуги ТОВ «ЗМБТІ» згідно з договором від 02.09.2021 № 7614/2, 500,00 грн. робота адвоката, пов`язана із отриманням доказів, транспорті витрати адвоката;
- б/н від 03.11.2021 на суму 4000,00 грн., в тому числі: представництво інтересів Клієнта в судовому засіданні 20.10.2021р. 2000,00 грн., підготовка та складання заперечення на клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи 2000,00 грн.;
- б/н від 23.12.2021 на суму 2000,00 грн. представництво інтересів Клієнта в судовому засіданні 22.12.2021;
- №26-01-1/2022 від 26.01.2022 на суму 2000,00 грн. підготовка та складання пояснення на клопотання позивача про витребування доказів від 22.12.2021;
- №26-01-2/2022 від 26.01.2022 на суму 2000,00 грн. представництво інтересів Клієнта в судовому засіданні 25.01.2022;
- б/н від 19.07.2022 на суму 2000,00 грн. представництво інтересів Клієнта в судовому засіданні 19.07.2022;
- б/н від 30.11.2022 на суму 2000,00 грн. представництво інтересів Клієнта в судовому засіданні 30.11.2022;
- б/н від 08.12.2022 на суму 2000,00 грн. представництво інтересів Клієнта в судовому засіданні 08.12.2022.
Також відповідач надав копію договору про надання послуг № 7614/2 від 02.09.2021, укладеного між ТОВ «ЗМБТІ» та Кукурудз Р.О. , копію довідки головного бухгалтера ТОВ «ЗМБТІ» від 28.11.2022.
Крім того, на підтвердження сплати грошових коштів адвокату надано копії платіжних доручень, дублікатів квитанцій, звітів про використання коштів, отриманих на відрядження або під звіт; розписки адвоката від 08.12.2022.
Згідно зі статтею 15 ГПК України, суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.
Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (стаття 16 ГПК України).
Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 зазначеного Кодексу).
Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.
Відповідно до ч. 4 ст. 129 ГПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
За положеннями ч.ч. 5,6 ст. 130 ГПК України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.
У випадках, встановлених частинами третьою - п`ятою цієї статті, суд може вирішити питання про розподіл судових витрат протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду, рішення про задоволення позову у зв`язку з його визнанням, за умови дотримання відповідною стороною вимог частини восьмої статті 129 цього Кодексу.
Згідно ч. 5 ст. 126 ГПК України, у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також виходячи з конкретних обставин справи.
В той же час, надані відповідачем докази на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу адвоката не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі з іншої сторони, адже їх розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.
Аналогічна правова позиція викладена у додатковій постанові Верховного Суду від 11.12.2018 у справі № 910/2170/18.
У постанові від 12.05.2020 по справі № 904/4507/18 Велика Палата Верховного Суду виклала такі правові висновки: розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. В разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю. Домовленості про сплату гонорару за надання правничої допомоги є такими, що склалися між адвокатом та клієнтом, в межах правовідносин яких слід розглядати питання щодо дійсності такого зобов`язання. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі N 755/9215/15-ц).
Частиною 4 ст. 126 ГПК України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Поряд із загальним правилом розподілу судових витрат, визначеним у частині четвертій статті 129 ГПК України, у частині п`ятій цієї норми визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.
Такий правовий висновок є усталеним та викладений, зокрема, у постанові Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19.
При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.
Таким чином, під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.
У такому випадку суд, керуючись частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 01.08.2019 у справі № 915/237/18, від 24.10.2019 у справі № 905/1795/18, від 17.09.2020 у справі № 904/3583/19, від 18.11.2021 у справі № 904/6499/20 (904/1373/21).
Так, судом першої інстанції враховано заявлені відповідачем до відшкодування витрати на професійну правничу допомогу на загальну суму 18 000,00 грн., обсяг та розмір яких підтверджуються умовами укладеного між відповідачем та адвокатом Кукурудз Р.О. договору про надання правової допомоги б/н від 16.08.2021, актами приймання наданих послуг, підписаних Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку "Житловий комплекс "Космос Люкс" та адвокатом Кукурудз Р.О., а саме: робіт, виконаних згідно з актами б/н від 18.08.2021 на суму 2000,00 грн.; б/н від 03.11.2021 на суму 4000,00 грн.; б/н від 23.12.2021 на суму 2000,00 грн.;№ 26-01-1/2022 від 26.01.2022 на суму 2000,00 грн.; № 26-01-2/2022 від 26.01.2022 на суму 2000,00 грн.; б/н від 19.07.2022 на суму 2000,00 грн.; б/н від 30.11.2022 на суму 2000,00 грн.;б/н від 08.12.2022 на суму 2000,00 грн.
В частині стягнення з позивача вартості наданих послуг, визначених згідно з актом приймання наданих послуг б/н від 14.09.2021 на суму 2000,00 грн., з отримання документів, витребуваних ухвалою суду від 17.08.2021 від ТОВ «ЗМБТІ», в т.ч. 1500,00 грн. послуги ТОВ «ЗМБТІ» згідно з договором від 02.09.2021 № 7614/2, 500,00 грн. робота адвоката, пов`язана із отриманням доказів, транспортні витрати адвоката, місцевим господарським судом відмовлено з підстав недоведеності відповідачем необхідності понесення таких витрат з огляду на вимоги означеної ухвали суду, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.
Вирішуючи питання щодо розміру відшкодування витрат на правничу допомогу,  апеляційний господарський суд враховує нещодавну практику ЄСПЛ з цього питання. Зокрема, у рішенні від 18.02.2022 у справі "Чоліч проти Хорватії" ЄСПЛ зазначив (п. 77), що згідно з практикою ЄСПЛ скаржник має право на відшкодування витрат у випадку, якщо такі витрати були дійсними, необхідними, а також були розумними у своєму розмірі.
Тобто, ЄСПЛ підкреслює необхідність об`єднання об`єктивного критерію (дійсність витрат) та суб`єктивного критерію, розподіляючи суб`єктивний критерій на якісні показники (необхідність витрат для цілей конкретної справи) та кількісні (їх розумність). При цьому ЄСПЛ у зазначеній вище справі, присудивши 2    550 євро компенсації, які й просив скаржник, не знайшов підстав для їх зменшення.
Водночас, у рішенні ж від 22.09.2022 у справі "Генеральний будівельний менеджмент проти України" ЄСПЛ у п. 41 зменшив суму витрат на правничу допомогу скаржникові із заявлених 3 750 євро до 850 євро, виходячи саме з надмірного характеру заявлених витрат відносно обмеженого обсягу наданих адвокатом послуг, не вбачаючи у цьому жодних конвенційних порушень.
Аналогічний підхід при розподілі судових витрат відображений в постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду в постанові 29.09.2022 у справі №904/6499/20 (904/1373/21).
Cудова колегія звертає увагу, що в апеляційній скарзі позивач не наводить жодного спростування неспівмірності заявлених відповідачем до відшкодування судових витрат (з урахуванням зменшення розміру цих вимог згідно з оскаржуваним додатковим рішенням), а містить лише незгоду з порядком використання коштів співвласників Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Житловий комплекс "Космос Люкс" на правничі послуги та їх перерахунку на користь іншої особи, що не приймається апеляційним судом до уваги, оскільки дотримання чи недотримання вимог власних внутрішніх документів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Житловий комплекс "Космос Люкс" при розрахунках із адвокатом, що здійснює представництво його інтересів у суді, охоплюється правовідносинами між представником і довірителем.
З цього приводу, Велика Палата Верховного Суду зауважила, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Подібний висновок викладений у пункті 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18. 
За визначенням термінів платіжна операція - це будь-яке внесення, переказ або зняття коштів незалежно від правовідносин між платником і отримувачем, які є підставою для цього (ст. 1 Закону України "Про платіжні послуги").
Тобто, оплата вартості наданих юридичних послуг вважається проведеною в момент зарахування відповідних грошових коштів (суми платіжної операції) на рахунок отримувача (адвоката Кукурудз Р.О.), та їх оплата підтверджує те, що послуги надано.
Таким чином, суд апеляційної інстанції приймає до уваги факт здійснення оплати наданих адвокатом Кукурудз Р.О. юридичних послуг відповідачеві, підтверджений належними та допустимими доказами, а доводи апеляційної скарги є безпідставними та необґрунтованими.
Враховуючи вищенаведене, місцевий господарський суд дійшов вірного висновку про доведеність та обґрунтованість заявлених вимог про стягнення з позивача на користь відповідача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 18 000,00 грн. та які підлягають задоволенню.
З урахуванням усього вищенаведеного, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає, що доводи апеляційної скарги є безпідставними та не спростовують обґрунтованих висновків суду першої інстанції, оскаржуване рішення відповідає фактичним обставинам справи та нормам матеріального і процесуального права, тому підстави, передбачені ст. 277 ГПК України, для задоволення апеляційної скарги та скасування додаткового рішення Господарського суду Запорізької області від 16.01.2023р. у даній справі відсутні. 
З підстав наведеного та керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 275-284 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

                                                     ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на додаткове рішення Господарського суду Запорізької області від 16.01.2023р. у справі № 908/1647/21 - залишити без задоволення. 
Додаткове рішення Господарського суду Запорізької області від 16.01.2023р. у справі № 908/1647/21 - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Право на касаційне оскарження постанови та строк оскарження встановлені ст.ст. 287, 288 ГПК України.  

Повна постанова складена та підписана 25.04.2023 року. 

Головуючий суддя                                                                                         А.Є. Чередко                                                                                                                                                                                   

Суддя                                                                                                                 Л.А. Коваль    

Суддя                                                                                                             В.О. Кузнецов