Ухвала
 
16 травня 2023 року
м. Київ
 
справа № 761/27360/16-ц
провадження № 61-1431св23 
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Сакари Н. Ю. (суддя-доповідач), Білоконь О. В., Осіяна О. М., 
 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження справу за позовом Акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Бакуліна Дмитра Олександровича на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 30 березня 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 30 листопада 2022 року,
 
ВСТАНОВИВ:
 
Заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 30 березня 2021 року позов АТ «Альфа-Банк» задоволено.
 
Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь АТ «Альфа-Банк» заборгованість за кредитним договором від 11 серпня 2008 року в сумі 25 780,69 доларів США.
 
Постановою Київського апеляційного суду від 30 листопада 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану адвокатом Кручанюк Н. Л., задоволено частково.
 
Заочне рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 30 березня 2021 року в частині солідарного стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Альфа-Банк» заборгованості за кредитним договором від 11 серпня 2008 року № 026/699431-KR в сумі 25 780,69 доларів США та в частині судових витрат по сплаті судового збору в сумі 5 068,54 грн скасовано і ухвалено нове судове рішення, яким стягнуто з ОСОБА_1 як солідарного боржника з ОСОБА_2 на користь АТ «Альфа-Банк» заборгованість за кредитним договором від 11 серпня 2008 року № 026/699431-KR в сумі 25 780,69 доларів США.
 
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Альфа-Банк» судові витрати по сплаті судового збору в сумі 5 068,54 грн.
 
У касаційній скарзі представник ОСОБА_1 - адвокат Бакулін Д. О., посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати судові рішення та передати справу на новий розгляд.
 
Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України. 
 
Підставою касаційного оскарження заявники зазначають порушення норм процесуального права, а саме застосування норм права без урахування висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, провадження № 14-10цс18, від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц, № 310/11534/13-ц, провадження № 14-154цс18, від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц, провадження № 14?318цс18, від 04 лютого 2020 року у справі № 912/1120/16, провадження № 12-142гс19, від 06 лютого 2019 року у справі № 175/4753/15?ц, провадження № 61-8449св18, від 20 березня 2019 року у справі № 761/26293/16-ц, провадження № 14-64цс19, від 23 січня 2018 року у справі № 755/7704/15-ц, провадження № 61-283св18, від 22 липня 2020 року у справі № 189/2109/18, провадження № 61-19542св19, від 13 червня 2018 року у справі № 408/8040/12-ц, провадження № 14-145цс18, від 19 червня 2019 року у справі № 523/8249/14-ц, провадження № 14?70цс19, від 15 червня 2021 року у справі № 904/5726/19, провадження № 12-95гс20, у постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі № 6?2662цс15 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).
 
Заслухавши доповідь судді-доповідача, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційної скарги викликають необхідність перевірки матеріалів справи.
 
Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.
 
Згідно із частиною першою статті 7 ЦПК України розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
 
Такий випадок передбачено у частині тринадцятій статті 7 ЦПК України, згідно з якою розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
 
Оскільки колегією суддів не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні), а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 272 ЦПК України.
 
Ураховуючи, що згідно із частиною першою статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, колегія суддів інформує учасників справи про те, що зазначена інформація оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України.
 
Відповідно до частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, з урахуванням категорії і складності справи, справу розглянути колегією у складі п`яти суддів.
 
Керуючись частиною тринадцятою статті 7, частиною одинадцятою статті 34, частиною першою статті 401, частиною першою статті 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
Справу за позовом Акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором призначити до розгляду в складі колегії з п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами. Інформацію про дату розгляду справи оприлюднити на офіційному веб-порталі судової влади України.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді                                                                                                               Н. Ю. Сакара
                                                                                                                   О. В. Білоконь
                                                                                                                   О. М. Осіян