Справа № 461/135/23                                Головуючий у 1 інстанції: Юрків О.Р. 
Провадження № 33/811/660/23                 Доповідач в 2-й інстанції: Стельмах І. О. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2023 року Львівський апеляційний суд у складі:

судді – Стельмаха І.О.,
з участю секретаря Гудими Л.М.,
захисника-адвоката Бовтуненка М.А.,
представника Львівської митниці Держмитслужби, – Кирчея Ю.Я.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові в режимі відеоконференції справу про адміністративне правопорушення щодо  ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) за ч. 6 ст. 481 МК України за апеляційною скаргою захисника Бовтуненка М.А. на постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 13 квітня 2023 року,

в с т а н о в и в :

Постановою судді Галицького районного суду м. Львова від 13 квітня 2023 року,

ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
громадянина Королівства Швеції, місце роботи - Mobegbill AB, 
проживаючого за адресою: 
АДРЕСА_1 , 

визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 481 МК України та на нього накладено адміністративне стягнення у виді конфіскації транспортного засобу марки SUZUKI МТ, реєстраційний номер НОМЕР_1 (країна реєстрації SE), VIN № НОМЕР_2 .
Стягнуто з ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) на користь Державної судової адміністрації України судовий збір в розмірі 536,80 грн.
Згідно з постановою судді 19.12.2022 о 21:33:40 у зону митного контролю пункту пропуску «Угринів-Долгобичув» Львівської митниці у напрямку "в`їзд в Україну" смугою руху "зелений коридор" заїхав легковий автомобіль марки Ford Focus, реєстраційний номер НОМЕР_3 , яким громадянин Швеції ОСОБА_3 ( ОСОБА_2 ) слідував з Республіки Польща до України в якості водія.
У ході митного контролю вказаного транспортного засобу та внесення даних про нього, в АСМО «Інспектор» та спрацювання системи аналізу та управління ризиками, встановлено, що громадянин Швеції ОСОБА_3 ( ОСОБА_2 ) у відповідності до інформації електронної бази АСМО «Інспектор» Держмитслужби «Перетин кордону транспортним засобом» 12.09.2021 о 16:34:35 ввіз на митну територію України транспортний засіб марки SUZUKI МТ, реєстраційний номер НОМЕР_1 (країна реєстрації SE), VIN № НОМЕР_2 через митний пост Одеської митниці у митному режимі «Тимчасове ввезення до 1 року» по смузі руху «зелений коридор».
Станом на 19.12.2022 вищезазначений транспортний засіб за межі митної території України не вивезено та в інший митний режим не поміщено. На момент перетину кордону, відповідних документів, що підтверджують факт аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, визначених статтею 460 Митного кодексу України, зазначеною особою подано не було.
У відповідності до вимог ст.192 Митного кодексу України, до найближчого митного органу про обставини, події (аварії або дії обставин непереборної сили), місцезнаходження транспортного засобу громадянин Швеції ОСОБА_3 ( ОСОБА_2 ) не звертався.
Таким чином, громадянином Швеції ОСОБА_3 ( ОСОБА_2 ) перевищено строк тимчасового ввезення транспортного засобу марки SUZUKI МТ, реєстраційний номер НОМЕР_1 (країна реєстрації SE), VIN № НОМЕР_2 , більше ніж на тридцять діб.
Дії ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) органом митниці кваліфіковані, як порушення митних правил, відповідальність за вчинення яких передбачене ч. 6 ст. 481 МК України.
На постанову судді захисник Бовтуненко М.А. подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк апеляційного оскраження, скасувати постанову, провадження у справі закрити у зв`язку із відсутністю в діях  ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.
В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що ОСОБА_4 12.09.2021 ввіз на територію України автомобіль SUZUKI МТ, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який перебував і перебуває на території України, а саме: на АДРЕСА_2 (після зміни нумерації - вул. Шевченка, буд. №52), у с. Бузова, Бучанського району Київської області, де був припаркований весь час.
Через військову агресію російської федерації 11.03.2022 ОСОБА_4 був вимушений покинути територію України.
Внаслідок бойових дій на території с. Бузова, Бучанського району Київської області ОСОБА_4 не мав можливості забрати свій автомобіль і вивезти його за межі території України. У період з 04.03.2022 по 31.03.2022 в ході бойових дій, автомобіль був пошкоджений до такого стану, що двигун вказаного автомобіля не запускається, а сам автомобіль не на ходу.
Щодо вказаного факту ОСОБА_5 , родичем ОСОБА_6 , який перебуває на території України, була подана заява про вчинення кримінального правопорушення. За фактом вказаного кримінального правопорушення розпочато кримінальне провадження №42022112200000259 від 13.04.2022.
Повідомити Державну митну службу України про вказані обставини ОСОБА_4 не мав можливості, оскільки не перебував на території України і зміг повернутись до України лише 19.12.2022. До того ж ОСОБА_4 , на момент повернення до України і, відповідно, складення протоколу, ще не мав і не міг мати документів, які б підтверджували факт пошкодження автомобіля.
Незважаючи на деокупацію с. Бузова, ситуація все одно залишалась дуже небезпечною на всій території України. ОСОБА_3 наважився повернутись до України після осіннього контр-наступу ЗСУ та зменшення кількості обстрілів. ОСОБА_4 повернувся до України незважаючи на застереження уряду та посольства Королівства Швеції. Повернутись ОСОБА_4 зміг лише 19.12.2022.
Звертає увагу на те, що протокол про порушення митних правил складений щодо громадянина Королівства Швеція ОСОБА_6 українською мовою. При цьому, будь-які відомості про вручення зазначеного протоколу на рідній або зрозумілій для ОСОБА_6 мові - відсутні.
Пояснення додані до протоколу написані не ОСОБА_7 власноручно, оскільки останній не володіє українською мовою. Ці пояснення були написані його дружиною, а ОСОБА_3 їх тільки підписав. ОСОБА_4 не розумів змісту підписаних ним документів та суті правової процедури, яка мала місце.
У протоколі про порушення митних правил в графі «перекладач» відсутня інформація про залучення перекладача. У протоколі відсутні дані про його переклад на мову зрозумілу ОСОБА_8 , чим порушено право ОСОБА_6 на захист.
Заслухавши пояснення захисника Бовтуненка М.А. на підтримку апеляційної скарги, думку представника митниці Кирчея Ю.Я. щодо законності судового рішення, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що строк апеляційного оскарження слід поновити, а апеляційну скаргу задоволити з таких підстав.
Матеріалами справи підтверджуються доводи апелянта щодо причин пропуску строку апеляційного оскарження. Суд вважає, що строк апеляційного оскарження пропущений апелянтом з поважних причин, а тому його слід поновити.
Згідно з ч. 1 ст. 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою противоправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений законодавством України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, через митний кордон України.
У відповідності до вимог ст. 489 МК України суд при розгляді справи про правопорушення митних правил зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Як вбачається з постанови судді першої інстанції, ці вимоги закону були дотримані не в повній мірі.
Частиною 6 ст. 481 МК України, передбачена відповідальність за перевищення строку тимчасового ввезення транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення на митну територію України більше ніж на тридцять діб, а так само втрата цих транспортних засобів, у тому числі їх розкомплектування.
Відповідно до ч. 1 ст. 458МК України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.
У відповідності до вимогст. 495 МК України, доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; поясненнями свідків, поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; висновком експерта, іншими документами.
Відповідно до норм ч. 6 ст. 380 МК України тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування повинні бути вивезені за межі митної території України з дотриманням строків, встановлених Митним кодексом України, або поміщені в інший митний режим.
Статтею 460 Митного кодексу України визначено, що вчинення порушення митних правил, передбачених, в тому числістаттею 481 Митного кодексу України, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченоїМитним кодексом України.
Апеляційний суд не погоджується з висновком судді про те, що у діях ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), наявні ознаки правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 481 МК України, а також відсутні обставини, з настанням яких діяння, передбачене ст. 481 МК України, не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої Митним кодексом України.
Як вбачається з матеріалів справи,  ОСОБА_3 ( ОСОБА_2 ) ввіз автомобіль марки SUZUKI МТ, реєстраційний номер НОМЕР_1 на митну територію України 12 вересня 2021 року. Таким чином, строк тимчасового ввезення транспортного засобу спливав 12 вересня 2022 року.
Як вбачається з матеріалів справи вищезгаданий автомобіль зберігався за адресою: вул. Шевченка, 8а у с. Бузова, Бучанського району Київської області.
У зв`язку з повномасштабним вторгненням російської федерації на територію України 24 лютого 2022 року та масованим бомбардуванням території України,  ОСОБА_3 ( ОСОБА_2 ) змушений був покинути територію України і можливості вивезти транспортний засіб не мав. 
Указом Президента України Зеленського В.О. №64/2022 від 24 лютого 2022 року на території України введено воєнний стан. У подальшому період воєнного стану в Україні було неодноразово продовжено.
Відповідно до Листа Торгово-промислової палати України від 28.02.2022 № 2024/02.0-7.1 (надалі ТПП України) засвідчує форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили): військову агресію російської федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб , відповідно доУказу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні».
ТПП України підтверджує, що зазначені обставини з 24 лютого 2022 року до їх офіційного закінчення, є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами для суб`єктів господарської діяльності та/або фізичних осіб по договору, окремим податковим та/чи іншим зобов`язанням/обов`язком, виконання яких/-го настало згідно з умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів і виконання відповідно яких/-го стало неможливим у встановлений термін внаслідок настання таких форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили).
У матеріалах справи міститься повідомлення про прийняття і реєстрацію повідомлення про кримінальне правопорушення зі змісту якого вбачається, що 29.05.2022 надійшла заява про пошкодження автомобіля марки SUZUKI МТ, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який знаходився за адресою: вул. Шевченка, 52, с. Бузова, Бучанського району Київської області.
Апеляційним судом встановлено, що  ОСОБА_3 ( ОСОБА_2 ) залишив територію України 11.03.2022, тому до 19.12.2022 (дати повернення до України) не мав можливості повідомити Державну митну службу України про пошкодження транспортного засобу та надати пояснення з приводу неможливості вивезення такого у визначений законом строк.
Отже, з огляду на вищенаведене апеляційний суд вважає, що в діях  ОСОБА_3 ( ОСОБА_2 ) відсутня вина, як обов`язковий елемент складу порушення митних правил, відповідальність за яке передбачена ч. 6 ст. 481 МК України, зважаючи на дію форс-мажорних обставин (обставини непереборної сили): військову агресію російської федерації проти України, масовані обстріли, а також ведення бойових дій у період з 04.03.2022 по 31.03.2022 на території с. Бузова Бучанського району Київської області (де зберігався транспортний засіб), внаслідок чого  ОСОБА_3 ( ОСОБА_2 ) змушений був покинути територію України.
Згідно зі ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Відповідно до п.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
На підставі вищевикладеного, апеляційний суд дійшов висновку, що в діях  ОСОБА_3 ( ОСОБА_2 ) відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 481 МК України, а тому справа підлягає закриттю на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Крім того апеляційний суд вважає слушним доводи апеляційної скарги про відсутність перекладу протоколу про порушення митних правил складеного відносно ОСОБА_3 ( ОСОБА_2 ) на мову, якою він володіє.
Згідно із ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього обвинувачення.
У розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, притягнення особи до адміністративної відповідальності розцінюється як «кримінальне обвинувачення», оскільки адміністративні правопорушення мають ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні ст. 6 Конвенції.
Відповідно до ст. 6 даної Конвенції: «Кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього; мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника,вибраного на власний розсуд, або - за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника - одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагати інтереси правосуддя; допитувати свідків обвинувачення або вимагати, щоб їх допитали, а такожвимагати виклику й допиту свідків захисту на тих самих умовах, що й свідків обвинувачення; якщо він не розуміє мови, яка використовується в суді, або не розмовляє нею-одержувати безоплатну допомогу перекладача».
Водночас, цих вимог закону митним органом при складенні протоколу про адміністративне правопорушення відносно  ОСОБА_3  ( ОСОБА_2 )  в повній мірі виконано не було, чим грубо порушено право на захист особи, яка притягається до відповідальності, адже такий був не обізнаний зі змістом протоколу складеним віднсоно нього у зв`язку із відсутністю перекладу.
При цьому, з матеріалів справи не вбачається, що право особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, в тому числі право користування послугами перекладача було роз`яснено та забезпечено громадянину Королівства Швеції належним чином та у належний спосіб, адже неможливо не звернути увагу на те, що протокол про порушення митних правил з перекладом на мову, якою володіє  ОСОБА_3  ( ОСОБА_2 ) не надавався останньому, оскільки як вбачається з матеріалів справи даний протокол не перекладений на мову, якою володіє  ОСОБА_3 ( ОСОБА_2 ).
Розглядаючи дану справу про порушення митних правил та ухвалюючи оскаржене рішення суддя першої інстанції не звернув увагу на недоліки оформлення протоколу про порушення митних правил і долучених до нього документів та не дав належної оцінки наявному порушенню зі стронии митниці.
Згідно з ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін; 2) скасувати постанову та закрити провадження у справі; 3) скасувати постанову та прийняти нову постанову; 4) змінити постанову.
Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу захисника Бовтункенка М.А. слід задовольнити, постанову судді щодо  ОСОБА_3  ( ОСОБА_2 ) скасувати з прийняттям нової постанови, якою провадження щодо  ОСОБА_3  ( ОСОБА_2 )за ч. 6 ст. 481 МК України закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Керуючись п.1 ст. 247, ст. 294 КУпАП, ст.ст. 527, 528 МК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

поновити захиснику Бовтуненку М.А. строк апеляційного оскраження постанови судді Галицького районного суду м. Львова від 13 квітня 2023 року.
Апеляційну скаргу захисника Бовтуненка М.А. задовольнити.
Постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 13 квітня 2023 року щодо ОСОБА_3 ( ОСОБА_2 ) скасувати.
Провадження в справі про порушення митних правил щодо ОСОБА_3 ( ОСОБА_2 ) за ч. 6 ст. 481 МК України закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Постанова апеляційного суду є остаточною, оскарженню не підлягає.

Суддя
Львівського апеляційного суду                                         І.О. Стельмах