Справа № 305/2461/22

ПОСТАНОВА
 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.05.2023                 м. Ужгород

       Суддя Закарпатського апеляційного суду Бисага Т.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст. 204-1 ч.2 КУпАП за апеляційною скаргою ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Рахівського районного суду Закарпатської області від 26 грудня 2022 року,
                                        В С Т А Н О В И В:
Постановою судді Рахівського районного суду Закарпатської області від 26 грудня 2022 року ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КУпАП, і накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 500 (п`ятсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 8500 (вісім тисяч п`ятсот) грн. 00 коп. 
Стягнуто з  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір в розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок. 
       Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ЗхРУ № 140015 від 02 грудня 2022 року встановлено, що 01.12.2022 року близько 15 год. 25 хв. у контрольованому прикордонному районі на напрямку прикордонного знаку № 320 прикордонним нарядом «Група реагування» (територія Рахівської міської громади Рахівського району Закарпатської області) було виявлено та затримано громадянина України ОСОБА_1 спільно із громадянами України ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 при спробі незаконного перетинання державного кордону з України до Румунії у складі групи, поза пунктами пропуску через державний кордон України, чим порушив вимоги ст. 9, ст. 12 Закону України «Про державний кордон України» від 04.11.1991 року, тобто вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 2 ст. 204-1 КУпАП.
       Не погоджуючись з даною постановою, ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати оскаржувану постанову суду. У апеляційній скарзі вказує на те, що висновки суду, викладені у постанові, не відповідають фактичним обставинам справи.
До Закарпатського апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_2 про розгляд справи у його відсутності та відсутності ОСОБА_1 . 
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги апеляційний суд приходить до наступного висновку. 
       Апеляційний суд вважає, що вищевказані вимоги закону при розгляді матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції дотримані і висновок суду про визнання ОСОБА_1  винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КУпАП, за спробу незаконного перетину державного кордону України, вчиненого групою осіб, - є правильним, а зміст постанови відповідає вимогам, передбаченими ст. 283 КУпАП, оскільки в ній наведені докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення ОСОБА_1 цього адміністративного правопорушення.
       Так, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ №140015 встановлено, що 01.12.2022 року близько 15 год. 25 хв. у контрольованому прикордонному районі на напрямку прикордонного знаку № 320 прикордонним нарядом «Група реагування» (територія Рахівської міської громади Рахівського району Закарпатської області) було виявлено та затримано громадянина України ОСОБА_1 спільно із громадянами України ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 при спробі незаконного перетинання державного кордону з України до Румунії у складі групи, поза пунктами пропуску через державний кордон України, чим порушив вимоги ст. 9, ст. 12 Закону України «Про державний кордон України» від 04.11.1991 року, тобто вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 2 ст. 204-1 КУпАП.
       Викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини вчинення  ОСОБА_1   адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КУпАП, підтверджуються протоколом про адміністративне затримання від 01.12.2022 року (а.с.2); протоколом особистого огляду, огляду речей та вилучення речей і документів від 01.12.2022 (а.с.3); копією паспорту (а.с.9), поясненнями та іншими матеріалами справи.
       Вищенаведені докази, які є належними й допустимими, і зібрані відповідно до вимог КУпАП, оскільки порушень при їх збиранні в ході розгляду справи апеляційним судом не виявлено, у своїй сукупності підтверджують винуватість ОСОБА_1  у вчиненні передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КУпАП адміністративного правопорушення – за спробу незаконного перетину державного кордону України, вчиненого групою осіб.
       Під час розгляду справи апеляційним судом не встановлено яких-небудь даних, які би давали підстави вважати, що старший лейтенант ОСОБА_6  був упереджений при проведенні перевірки та складанні щодо  ОСОБА_1  протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 204-1 КУпАП, що в нього були підстави для обмови ОСОБА_1  та фальсифікації протоколу, і що він зацікавлений у результатах розгляду справи – у підтвердження таких даних у матеріалах справи відсутні які-небудь докази, і таких до апеляційної скарги не додано. Тому, апеляційний суд доходить висновку, що старший лейтенант ОСОБА_6 при виконанні своїх функціональних обов`язків діяв у межах наданих йому повноважень.
       Разом із тим, апеляційним судом не встановлено і будь-яких фактів про застосування щодо ОСОБА_1 незаконних методів, які б призвели до визнання ним вини та підписання протоколу про адміністративне правопорушення, заяви та інших документів, які містяться у матеріалах справи.
       Твердження адвоката про те, що ОСОБА_1 не вчиняв спроб незаконного перетину кордону, винуватим себе не вважає, умислу на перетин державного кордону не мав, - апеляційний суд відхиляє як такі, що не підтверджені будь-якими доказами й повністю спростовуються наведеним вище.
       Вищенаведене дає обґрунтовані підстави вважати, що доводи апеляційної скарги спрямовані виключно на ухилення ОСОБА_1 від відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення.
       З огляду на наведене вище, апеляційний суд доходить висновку про те, що судом першої інстанції ОСОБА_1 обґрунтовано визнаний винуватим у вчиненні передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КУпАП адміністративного правопорушення, а адміністративне стягнення, яке накладено на ОСОБА_1 у межах санкції ч. 2 ст. 204-1 КУпАП, і є мінімальним, відповідає як характеру та ступеню адміністративного правопорушення, так і особі правопорушника, а також передбаченій ст. 23 КУпАП меті адміністративного стягнення, і в свою чергу є необхідним і достатнім для виправлення і виховання ОСОБА_1 у дусі точного та неухильного додержання законів та запобігання новим правопорушенням.
       На які-небудь інші доводи, які би давали підстави для скасування чи зміни судового рішення в апеляційній скарзі не вказується й під час перевірки справи в апеляційному суді такі не виявлені.
       Правових підстав, які б спростовували висновки суду першої інстанції і були підставами для скасування постанови і закриття провадження у справі, апелянтом не наведені та апеляційним судом не встановлені.
       За таких обставин, постанова судді є законною та обґрунтованою, в зв`язку з чим апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанову суду - без змін.
       Керуючись ст.ст.283,294 КУпАП, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В :

       Апеляційну скаргу ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення. 
       Постанову судді Рахівського районного суду Закарпатської області від 26 грудня 2022 року залишити без змін. 
Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає. 

Суддя Т.Ю. Бисага