П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

10 травня 2023 р.	м.Одеса	Справа № 420/13893/21	
Головуючий в 1 інстанції: Завальнюк І.В.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача Скрипченка В.О.,

суддів Косцової І.П. та Осіпова Ю.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 24 березня 2023 року (суддя Завальнюк І.В., м. Одеса, повний текст рішення складений 24.03.2023) про відмову у визнані протиправними дій та встановлення судового контролю за виконанням рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16 вересня 2021 року, ухваленого по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

19 жовтня 2022 року набрало законної сили рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16 вересня 2021 року, яким:
1. Визнано протиправними дії ГУ ПФУ в Одеській області щодо відмови ОСОБА_1 в перерахунку пенсії з 1 квітня 2019 року з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим званням, відсоткової надбавки за вислугу років, а також усіх щомісячних додаткових видів грошового забезпечення в розмірах та на підставі довідки про розмір грошового забезпечення для обчислення пенсії від 19.07.21 №ЮО108898, виданої Одеським обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки;
2. Зобов`язано ГУ ПФУ в Одеській області провести з 1 квітня 2019 року перерахунок пенсії ОСОБА_1 з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим званням, відсоткової надбавки за вислугу років, а також усіх щомісячних додаткових видів грошового забезпечення в розмірах та на підставі довідки про розмір грошового забезпечення для обчислення пенсії від 19.07.21 №ЮО108898, виданої Одеським обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки, та провести доплату різниці в пенсії між максимально нарахованими та фактично виплаченими розмірами з 01.04.19 по день проведення перерахунку.

21 березня 2023 року до суду від позивача надійшла заява, подана в порядку статей 382, 383 КАС України, в якій заявник просить визнати протиправною відмову відповідача виконати рішення суду; зобов`язати виконати рішення та встановити судовий контроль за виконанням вказаного судового рішення, зобов`язавши ГУПФУ у десятиденний строк подати звіт про виконання судового рішення.
В обґрунтування заяви зазначено, що до цього часу пенсійним управлінням в повному обсязі судове рішення не виконано, так як не проведено доплату різниці в пенсії між нарахованими та фактично виплаченими розмірами з 1 квітня 2019 року по день проведення перерахунку.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 13 березня 2023 року у задоволені заяви ОСОБА_1 було відмовлено.

Не погоджуючись з вищезазначеною ухвалою позивач подав апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на не повне з`ясування обставин справи, просить скасувати оскаржену ухвалу та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його заяву про визнання протиправною відмову відповідача виконати рішення суду; зобов`язати виконати рішення та встановити судовий контроль за виконанням вказаного судового рішення, зобов`язавши ГУ ПФУ в Одеській області подати звіт про виконання судового рішення.

Відповідач надіслав до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, у якому зазначив про законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Апеляційним судом справа розглянута в порядку письмового провадження відповідно до статті 311 КАС України, якою передбачено, що суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів у разі, в тому числі, відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, відзиву на неї, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду колегія суддів дійшла таких висновків.
Так, пункт 9 частини другої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства відносить обов`язковість судового рішення.
Статтею 129-1 Конституції України визначено, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Відповідно до частини другої статті 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.
Згідно зі статтею 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення спричиняє відповідальність, встановлену законом.
Частинами другої, четвертої статті 372 КАС України передбачено, що судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання. Примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом.
За змістом статті 17 Закону України від 23.02.2006 року №3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.
У пункті 40 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Горнсбі проти Греції" Суд зазначив, що право на судовий захист було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок (рішення від 19 березня 1997 року, №18357/91).
У пункті 28 рішення Європейського суду з прав людини в справі "Антонюк проти України" Суд зауважив, що відповідальність держави за виконання судових рішень щодо приватних осіб зводиться до участі державних органів у виконавчому провадженні (див. "Шестаков проти Росії" (Shestakov v. Russia), №48757/99, від 18 червня 2002 року) (рішення від 11 грудня 2008 року, №17022/02).
У пункті 18 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Ліпісвіцька проти України" Суд звернув увагу на те, судове та виконавче провадження є першою та другою стадіями у загальному провадженні (див. рішення у праві "Скордіно проти Італії" (Scordino v. Italy) (№1) [ВП], №36813/97, пункт 197). Таким чином, виконання рішення не відокремлюється від судового розгляду і провадження повинно розглядатися загалом (див. рішення у справі "Сіка проти Словаччини" (Sika v. Slovaki), №2132/02, пп. 24-27, від 13 червня 2006 року) (рішення від 12 травня 2011 року, №11944/05).
Статтею 382 КАС України встановлено спосіб здійснення судового контролю за виконанням судового рішення. Зокрема, відповідно до частин першої, другої статті 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
З аналізу зазначених норм законодавства вбачається, що стаття 382 КАС України надає право суду, який ухвалив відповідне судове рішення, з метою забезпечення його належного виконання, застосовувати інститут судового контролю шляхом зобов`язання відповідача подати до суду звіт про виконання такого судового рішення у строк, встановлений судом, розгляду поданого звіту про виконання судового рішення, а в разі неподання такого звіту - встановленням нового строку для подання звіту та накладенням штрафу.
Для застосування наведених процесуальних заходів повинні існувати відповідні правові підстави. Зокрема, правовою підставою для зобов`язання відповідача подати до суду звіт про виконання судового рішення у порядку статті 382 КАС України може слугувати наявність у суду об`єктивних підтверджених належними і допустимими доказами підстав вважати, що за відсутності такого заходу судового контролю судове рішення залишиться невиконаним або для його виконання доведеться докласти значних зусиль. При цьому суд, встановлюючи строк для подання звіту, повинен враховувати особливості покладених обов`язків згідно із судовим рішенням та можливості суб`єкта владних повноважень їх виконати.
Аналогічна правова позиція наведена у постановах Верховного Суду від 27 лютого 2020 року у справі №0640/3719/18 та від 11 червня 2020 року у справі №640/13988/19.
Колегія суддів вважає за необхідне вказати, що головна мета судового контролю за виконанням рішень в адміністративних справах полягає, насамперед, у реалізації основних завдань адміністративного судочинства при здійсненні адміністративними судами правосуддя, оскільки воно не обмежується ухваленням судового рішення, а також передбачає його виконання.
При цьому аналіз норми статті 382 КАС України у її системному взаємозв`язку з нормами статті 372 КАС України дозволяє стверджувати, що судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах може здійснюватися за наявності для цього підстав, безвідносно до факту наявності виконавчого провадження щодо виконання відповідного судового рішення.
Конституційний Суд України у Рішенні від 13.12.2012 №18-рп/2012 зазначив, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, визначений у законі комплекс дій, спрямованих на захист і поновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави.
Крім цього у Рішенні від 26.06.2013 №5-рп/2013 Конституційний Суд України зауважив, що право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.
У Рішенні від 15 травня 2019 року №2-р(II)/2019 Конституційний Суд України наголосив, що забезпечення державою виконання судового рішення як невід`ємної складової права кожного на судовий захист закладено на конституційному рівні у зв`язку із внесенням Законом України "Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)" від 02 червня 2016 року №1401-VIII змін до Конституції України та доповненням її, зокрема, статтею 129-1, частиною другою якої передбачено, що держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.
Також Конституційний Суд України, узявши до уваги статті 3, 8, частини першу, другу статті 55, частини першу, другу статті 129-1 Конституції України, свої юридичні позиції щодо визначення виконання судового рішення складовою конституційного права на судовий захист, дійшов висновку, що держава, створюючи належні національні організаційно-правові механізми реалізації права на виконання судового рішення, повинна не лише впроваджувати ефективні системи виконання судових рішень, а й забезпечувати функціонування цих систем у такий спосіб, щоб доступ до них мала кожна особа, на користь якої ухвалене рішення.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16 вересня 2021 року у справі №420/13893/21 набрало законної сили 19 жовтня 2021 року.
5 листопада 2021 року судом видано виконавчий лист №420/13893/21.
19 січня 2023 року старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Чермашем Р.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №70804996.
Боржника зобов`язано виконати рішення суду протягом 10 робочих днів з моменту винесення постанови.
Листом від 02.02.2023 року за вих. №1500-5005-5/11912 ГУ ПФУ в Одеській області повідомило Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), зокрема, що Головним управлінням проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 1 квітня 2019 року з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим званням, відсоткової надбавки за вислугу років, а також усіх щомісячних додаткових видів грошового забезпечення в розмірах та на підставі довідки про розмір грошового забезпечення для обчислення пенсії від 19.07.2021 №ЮО108898, виданої Одеським обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки, без обмеження підсумку пенсії шляхом неврахування виплати індексації, зміни розміру прожиткового мінімуму для осіб, що втратили працездатність, та інших доплат. Сума доплати за період з 01.04.2019 по 31.10.2021 з урахуванням фактично виплачених сум склала 42  909,83 грн. та обліковується в автоматизованих базах даних обробки пенсійної документації. Оскільки Кабінетом Міністрів України бюджет Пенсійного фонду України на 2023 рік не затверджено, Головне управління на сьогодні діє на підставі тимчасового розпису доходів і видатків Пенсійного фонду України на 1 квартал 2023 року, яким не передбачені кошти на виплати за рішенням суду. Виплата нарахованої доплати пенсії за період з 01.04.2019 по 31.10.2021 в сумі 42  909,83 грн. буде здійснена після виділення відповідних коштів на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду з Державного бюджету України.
3 лютого 2023 року старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Чермашем Р.В. винесено постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 5  100 грн. за невиконання рішення суду.
20 лютого 2023 року старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Чермашем Р.В. винесено постанову про накладення на боржника штрафу у подвійному розмірі – 10  200 грн. за невиконання рішення суду.
Також 20 лютого 2023 року за №03.01-3726 старшим державним виконавцем до Головного управління Національної поліції в Одеській області було направлено повідомлення про вчинення кримінального правопорушення посадовими особами ГУ ПФУ в Одеській області за невиконання рішення суду по справі №420/13893/21.
Зважаючи на те, що пенсійним органом ні до заперечення на заяву позивача, ні до відзиву на його апеляційну скаргу не було додано доказів, які б свідчили про наявність об`єктивних причин невиконання судового рішення у справі №420/13893/21 в частині непроведення доплати різниці в пенсії між нарахованими та фактично виплаченими розмірами з 1 квітня 2019 року по день проведення перерахунку, колегія суддів дійшла висновку, що така поведінка відповідача не свідчить про його намір належним чином виконати судове рішення.
За таких обставин колегія суддів погоджується з доводами апелянта про порушення судом першої інстанції норм процесуального права, що призвело до незастосування ним положень частини першої статті 382 КАС України за наявності відповідних передумов для цього.
Водночас, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції в частині відсутності умов для визнання протиправною відмову відповідача виконати рішення суду та зобов`язання його виконати рішення. Адже апеляційна скарга ОСОБА_1 не містить належних, переконливих доводів та аргументів, які б спростовували такі висновки суду чи давали підстави вважати інакше.
Підсумовуючи все вищевикладене колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги позивача частково знайшли своє підтвердження під час перегляду справи судом апеляційної інстанції, що вплинуло на законність оскарженого рішення. Тому колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції підлягає частковому скасуванню.
Відповідно до пункту 2 частини першої статті 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Відповідно до статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Відтак, апеляційна скарга позивача підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 292, 308, 311, 312, 315, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – задовольнити частково.
Ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 24 березня 2023 року скасувати в частині відмови встановлення судового контролю за виконанням рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16 вересня 2021 року.
Ухвалити нове судове рішення у відповідній частині, яким заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення – задовольнити.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області протягом десяти днів з дня отримання цієї ухвали подати звіт до Одеського окружного адміністративного суду про виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16 вересня 2021 року у справі №420/10827/21.
Роз`яснити, що відповідно до частини другої статті 382 КАС України за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
В інший частині ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 24 березня 2023 року – залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня вручення учаснику справи повного судового рішення.

Головуючий суддя-доповідач                                                  В.О.Скрипченко

Суддя                                                                                          І.П.Косцова

Суддя                                                                                          Ю.В.Осіпов