Номер провадження: 22-ц/813/387/23 
Справа № 505/3408/14-ц
Головуючий у першій інстанції Бондаренко Н. В.
Доповідач Заїкін А. П.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.04.2023 року                                                                 м. Одеса

Єдиний унікальний номер судової справи 505/3408/14-ц
Номер провадження: 22-ц/813/387/23

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
- головуючого судді – Заїкіна А.П. (суддя-доповідач),
- суддів: -  Погорєлової С.О., Таварткіладзе О.М.,
- за участі секретаря судового засідання – Власенко С.І.,

учасники справи: 
- позивач - Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України», в особі філії Одеського обласного управління Акціонерного товариства «Ощадбанк»,
- відповідачі – 1) ОСОБА_1 , 2) ОСОБА_2 , правонаступником якого є - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», в особі філії Одеського обласного управління Акціонерного товариства «Ощадбанк», до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , правонаступником якого є - ОСОБА_1 , про звернення стягнення на предмет іпотеки, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 та апеляційною скаргою ОСОБА_2 , правонаступником якого є - ОСОБА_1 , на заочне рішення Котовського міськрайонного суду Одеської області, ухвалене у складі судді Бондаренко Н.В. 18 листопада 2014 року, 
встановив:

2.1 Описова частина
Короткий зміст позовних вимог

06.08.2014 року Публічне Акціонерне Товариство «Державний ощадний банк України» (далі – Банк) звернулось до Котовського міськрайонного суду Одеської області з вищезазначеним уточненим у подальшому позовом, в якому остаточно просить звернути стягнення на предмет іпотеки за іпотечними договорами від 11.03.2008 року та від 12.03.2008 року, а саме на: 1) нежитлову будівлю у складі кам`яної будівлі, площею - 47,8 кв. м., літера «А», незакінченої будівництвом нежитлової мансарда (90% готовності) літера «А-1» та незакінченої будівництвом прибудови (90% готовності) літера «а», яка розташована в АДРЕСА_1 , яка розташована на земельній ділянці, площею - 451 кв. м.; 2) нежитлову будівлю у складі кам`яної будівлі, площею - 132,3 кв. м., літери «А, А-1», сараю «Г», огорожі, замощення 1, яка знаходиться в АДРЕСА_2 , які належить ОСОБА_2 на праві власності, шляхом проведення публічних торгів відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження» та тимчасового Положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна та направлення отриманих від реалізації предметів іпотеки коштів на користь позивача в рахунок погашення кредитної заборгованості за договором відновлювальної кредитної лінії № 08-1 від 04.03.2008 року, розмір якої становить - 1 207 684, 67 грн.. Також позивач просить стягнути з відповідачів понесені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі - 3 654 грн. (Т. 1, а. с. 2 – 4, а. с. 66 - 69).
Банк обґрунтовує позовні вимоги тим, що відкритим акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі філії Балтське відділення № 2822 АТ «Ощадбанк» з ОСОБА_3 , 04 березня 2008 року укладено договір відновлювальної кредитної лінії № 08-1 на суму 500 000,00 гривень, під 16,5 % річних строком до 04 березня 2018 року.
В якості забезпечення виконання зобов`язань по кредитному договору 08-1 від 04.03.2008, банком 11.03.2008 року з іпотекодавцем ОСОБА_1 , укладено іпотечний договір. Предметом іпотеки є нерухоме майно:          
- нежитлова будівля у складі кам`яної будівлі площею 47,8 кв.м - літер «А» незакінченої будівництвом нежитлової мансарда (90% готовності) — літер «А-1» та незакінченої будівництвом прибудови (90% готовності) - літер «а», яка знаходиться в АДРЕСА_1 , розташована на земельній ділянці площею 451 кв.м., яка належить Котовській міській раді та знаходиться у фактичному користуванні іпотекодавця (довідка № 30-30-03/13, видана міським відділом земельних ресурсів 31.08.2007 року). Предмет іпотеки належить ОСОБА_1 на праві власності, що підтверджується свідоцтвом про право власності, виданим виконавчим комітетом Котовської міської ради 11.07.2006 року, зареєстрованим в Комунальному підприємстві «Котовське міськрайонне бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості» в книзі №1, запис «127, реєстраційний № 8788669; витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 17980493, виданим 04.03.2008 року Комунальним підприємством «Котовське міськрайонне бюро технічної інвентаризації» та РОН.
Також у забезпечення виконання зобов`язань по кредитному договору 08-1 від 04.03.2018 року банком 12.03.2008 року з іпотекодавцем ОСОБА_2 , укладено іпотечний договір. Предметом іпотеки є нерухоме майно:
- нежитлова будівля у складі кам`яної будівлі площею 132,3 кв.м - літери «А,А-1, сарая «Г», огорожі, замощення 1, яка знаходиться в АДРЕСА_2 , яка належить їпотекодавцю на праві власності, що підтверджується договором дарування, посвідченим приватним нотаріусом Котовського міського нотаріального округу Крисюк Л.В. 31.10.2001 року по реєстру № 2997, зареєстрованим в Комунальному підприємстві «Котовське міськрайонне бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості» в книзі № 4, запис 333, реєстраційний № 15312468.
АТ «Ощадбанк» належним чином виконав свої зобов`язання по кредитному договору. Банком були надані кошти в сумі 500 000,00 грн..
Проте, в обумовлені кредитним договором строки ОСОБА_3 своїх зобов`язань по поверненню кредиту не виконує. Сума заборгованості станом на 15.05.2014 року складає 1 207 684, 67 грн., в тому числі:
- прострочений основний борг по кредиту – 499 000,00 грн.;
- прострочені проценти за користування кредитом – 438 513,79 грн.;
- пеня за прострочений основний борг по кредиту - 95 612,61 грн.;
- пеня за прострочені проценти за користування кредитом - 174 558,27 грн.
- Пеня за прострочену комісійну винагороду за супроводження кредиту - 4 791,81 грн.

Короткий зміст заочного рішення суду першої інстанції, мотивування його висновків

Заочним рішенням Котовського міськрайонного суду Одеської області від 18.11.2014 року позов задоволений. Звернуто стягнення на предмет іпотеки за іпотечними договорами від 11.03.2008 року та від 12.03.2008 року, а саме: - нежитлову будівлю у складі кам`яної будівлі, площею - 47,8 кв. м., літера «А», незакінченої будівництвом нежитлової мансарда (90% готовності) літера «А-1» та незакінченої будівництвом прибудови (90% готовності) літера «а», яка розташована в АДРЕСА_1 , і розташована на земельній ділянці, площею - 451 кв. м., яка належить Котовській міській раді та знаходиться у фактичному користуванні ОСОБА_1 ; - нежитлову будівлю у складі кам`яної будівлі, площею - 132,3 кв. м., літери «А, А-1», сараю «Г», огорожі, замощення 1, яка знаходиться в АДРЕСА_2 , яка належить ОСОБА_2 на праві власності, шляхом проведення публічних торгів відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження» та тимчасового Положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна та направлення отриманих від реалізації предметів іпотеки коштів на користь позивача в рахунок погашення кредитної заборгованості за договором відновлювальної кредитної лінії № 08-1 від 04.03.2008 року, розмір якої становить - 1 207 684, 67 грн.. Стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в солідарному порядку на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» судовий збір в розмірі – 3 654 грн (Т. 1, а. с. 76 - 78).
Заочне рішення мотивоване тим, що відповідачу ОСОБА_1 неодноразово за місцем реєстрації надсилалися судові повістки про виклик до суду, за адресою - АДРЕСА_3 . Згідно відмітки у поштовому повідомленні судова повістка не вручена відповідачу за закінченням терміну зберігання. Відповідачу ОСОБА_2 неодноразово надсилалися судові повістки про виклик до суду, за адресою - АДРЕСА_4 та - АДРЕСА_3 . Згідно відмітки у поштовому повідомленні судова повістка не вручена відповідачу за закінченням терміну зберігання. 
Відповідно до умов кредитного договору, банк має право при виникненні простроченої заборгованості за кредитом чи процентами, а також в інших передбачених кредитним договором випадках вимагати дострокового повернення кредиту, нарахованих процентів та інших платежів за цим договором, та стягнути заборгованість за кредитним договором в примусовому порядку, в тому числі, шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. З вини позичальника виникла заборгованість, яка не погашена. 
Відповідно до пункту 2.1.9 іпотечного договору від 11 березня 2008 року та пункту 2.1.9 іпотечного договору від 12 березня 2008 року, у разі порушення основного зобов`язання та/або умов кредитного договору, іпотекодержатель отримує право звернути стягнення на предмет іпотеки, його реалізувати та одержати задоволення своїх вимог вартості предмету іпотеки на свій розсуд (Т. 1, а. с. 76 - 78).
Ухвалою Котовського міськрайонного суду Одеської області від 13 квітня 2017 року заяву залишено без задоволення заяву ОСОБА_1  про перегляд вищевказаного заочного рішення.
Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що згідно відповіді Котовського РВ ГУДМС України Одеської області, ОСОБА_1 зареєстрована за адресою - АДРЕСА_3 . Вказану адресу ОСОБА_1 вказала і при подачі заяви про перегляд заочного рішення. Виклики до суду направлялися відповідачці за вказаною адресою, поштові повідомлення повернулись із зазначенням - «за закінченням терміну зберігання». Неявку ОСОБА_1 у судове засідання 18 листопада 2014 року суд вважав такою, що мала місце з поважної причини. ОСОБА_1 не надала до заяви будь-яких додаткових доказів, що мають істотне значення для правильного вирішення цієї справи, що є обов`язковою умовою для скасування заочного рішення суду.
Ухвалою Балтського районного суду Одеської області від 03 квітня 2018 року залишено без задоволення заяву ОСОБА_2  про перегляд вищевказаного заочного рішення.
Ухвала мотивована тим, що відповідачу ОСОБА_2 судом неодноразово надсилалися судові повістки про виклик до суду на адресу - АДРЕСА_3 , (Т. 1, а. с. 53, 59) та на адресу - АДРЕСА_4 (Т. 1, а. с. 60, 73), однак повістки поверталися до суду з відміткою - «за закінченням терміну зберігання».  ОСОБА_2 ухилявся від отримання судової повістки. ОСОБА_2 не надав до заяви будь-яких додаткових доказів у розумінні, що мають істотне значення для правильного вирішення цієї справи, що є обов`язковою умовою для скасування заочного рішення суду.

Короткий зміст вимог апеляційних скарг

Не погоджуючись з вищевказаним заочним рішенням суду, 24.04.2017 року ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення скасувати, ухвалити у справі нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог. Посилається на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, зокрема, на те, що договір відновлювальної кредитної лінії від 04.03.2008 року ніколи не укладався ОСОБА_3  (Т. 1, а. с. 198 - 201).
25 квітня 2018 року ОСОБА_2 подав до суду апеляційну скаргу на заочне рішення Котовського міськрайонного суду Одеської області від 18.11.2014 року. В своїй скарзі апелянт просить рішення скасувати, ухвалити у справі нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог. Посилається на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального, зокрема на те, що договір відновлювальної кредитної лінії від 04.03.2008 року ніколи не укладався ОСОБА_3  (Т. 3, а. с. 157-160). 

Узагальнені доводи позивача в апеляційному суді

13.06.2018 року Банк подав заперечення на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в якій зазначає про законність та обґрунтованість рішення, оскільки відсутнє рішення суду про визнання іпотечних договорів недійсними. Висновок судово-почеркознавчої експертизи, проведений в рамках кримінальної справи, не є доказом по даній цивільній справі, та не може бути покладений в основу рішення суду. Суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормою матеріального права, яка підлягає застосуванню. Повно, всебічно та обґрунтовано встановив обставини справи, дав належну оцінку наявним в справі доказам, тому просять залишити без змін оскаржуване рішення суду (Т. 3, а. с. 5 - 6).

Короткий зміст попередньої постанови Апеляційного суду Одеської області, мотивування його висновків

Постановою Апеляційного суду Одеської області від 05.07.2018 року апеляційні скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відхилені. Заочне рішення Котовського міськрайонного суду Одеської області від 18.11.2014 року залишено без змін.
Постанова апеляційного суду мотивована тим, що ОСОБА_3 належним чином не виконав зобов`язання перед ПАТ «Ощадбанк». Для забезпечення виконання зобов`язання між банком та відповідачами були укладені договори про іпотеку. Однак, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не виконали вимоги іпотекодержателя щодо добровільного звільнення приміщення, а оскільки борг по кредитному договору так і не був сплачений, тому слід звернути стягнення на предмет іпотеки. Ані кредитний договір від 04 березня 2008 року, ані договори про іпотеку у встановленому законом порядку не визнані недійсними. Кредитний договір від 04 березня 2008 року не є нікчемним, а є оспорюваним, а тому для анулювання його правових наслідків слід було визнавати його недійсним у судовому порядку. Право на пред`явлення позову належить стороні, яка вважає свої права порушеними внаслідок укладення цих договорів, тобто ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (Т. 3, а. с. 199 - 205).

Короткий зміст постанови Верховного Суду, мотивування його висновків

Постановою Верховного Суду від 26 лютого 2020 року касаційну скаргу  ОСОБА_2 та ОСОБА_1 задоволено частково. Постанову апеляційного суду Одеської області від 05 липня 2018 року скасовано та справу № 505/3408/14-ц передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. 
Постанова касаційного суд обґрунтована тим, що ОСОБА_1  при зверненні із заявою про перегляд заочного рішення (Т. 1, а. с. 135 – 137) та із апеляційною скаргою (Т. 1, а. с. 198 – 201) вказувала, що не отримувала ніяких повідомлень про судовий розгляд, заочне рішення було ухвалене за її відсутності в суді першої інстанції (Т. 4, а. с. 191 - 201).

Рух справи в суді апеляційної інстанції

Ухвалою Одеського апеляційного суду від  12.03.2020 року прийнято до провадження судді Заїкіна А.П. цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 та апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення Котовського міськрайонного суду Одеської області від 18 листопада 2014 року в цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», в особі філії Одеського обласного управління Акціонерного товариства «Ощадбанк», до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки (Т. 4, а. с. 204).
Ухвалою Одеського апеляційного суду від  23.03.2020 року зупинено дію заочного рішення Котовського міськрайонного суду від 18 листопада 2014 року (Т. 4, а. с. 227 - 228).
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 04.03.2021 року зупинено провадження у справі у зв`язку із смертю відповідача - ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , до залучення до участі у справі правонаступника (Т. 5, а. с. 20 - 22).
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 16.09.2021 року відновлено провадження у справі. Призначено справу до розгляду (Т. 5, а. с. 29 - 29 зворотна сторона).
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 17.09.2021 року  витребувано з Приморської державної нотаріальної контори у місті Одеса відомості щодо кола спадкоємців ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (Т. 5, а. с. 30 - 32).
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 03.02.2022 року витребувано: 1) з Центру надання адміністративних послуг Подільської міської ради відомості щодо всіх зареєстрованих осіб за адресою - АДРЕСА_3 , станом на 13.02.2021 року; 2) з Подільської міської територіальної громади відомості щодо всіх зареєстрованих осіб за адресою - АДРЕСА_3 , станом на 13.02.2021 року (Т. 5, а. с. 43 - 46).
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 20.10.2022 року залучено ОСОБА_1 до участі у справі в якості правонаступника померлого ОСОБА_2 (Т. 5, а. с. 113 - 116).
У судовому засіданні адвокат Шидерова Н.С., діюча від імені АТ «Ощадбанк», просила апеляційні скарги залишити без задоволення. Рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Інші учасники справи у судове засідання не з`явилися. Про дату, час і місце розгляду справи сповіщені належним чином. 
Статтею 372 ЦПК України передбачено, що апеляційний суд відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано поважними.
Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Таким чином, законодавець передбачив, що явка до апеляційного суду належним чином повідомленого учасника справи не є обов`язковою. Апеляційний суд може розглянути справу за відсутності її учасників. Апеляційний суд може відкласти розгляд справи у разі, коли причини неявки належним чином повідомленого учасника справи будуть визнані апеляційним судом поважними. Таким чином, з врахуванням конкретної ситуації по справі, вирішення питання про розгляд справи або відкладення розгляду справи віднесено до дискреційних повноважень апеляційного суду.
Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Верховний Суд у постанові від 29 квітня 2020 року у справі № 348/1116/16-ц зазначив, що якщо сторони чи їх представники не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні сторін чи представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні без їх участі за умови їх належного повідомлення про час і місце розгляду справи.
Виходячи з вищевказаного, враховуючи передбачені діючим процесуальним законодавством строки розгляду справи, період знаходження справи на розгляді у суді, багаторазове призначення справи до розгляду апеляційний судом, баланс інтересів учасників справи у якнайшвидшому розгляді справи, створення апеляційним судом під час розгляду даної справи умов для реалізації її учасниками принципу змагальності сторін, викладення сторонами своєї правової позиції у заявах по суті справи, достатньої наявності у справі матеріалів для її розгляду, відсутність завчасно поданих клопотань про проведення судового засідання в режимі відеоконференції, відкладення розгляду справи, колегія суддів вважає можливим розглянути справу за відсутності її учасників.

3. Мотивувальна частина
Позиція апеляційного суду

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційних скарг та відзиву на них, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які апелянти посилаються в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при ухваленні рішення, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги  ОСОБА_1 та  ОСОБА_2 підлягають задоволенню частково.

Встановлені обставини по справі. Визначення відповідно до встановлених обставин правовідносин 

04 березня 2008 року між ВАТ «Державний ощадний банк України», в особі філії Балтського відділення № 2822 ВАТ «Ощадбанк», та ОСОБА_3 було укладено договір відновлювальної кредитної лінії № 08-1 на суму - 500 000 грн., під 16,5 % річних, строком до - 04 березня 2018 року (Т. 1, а. с. 5 - 10).
11.03.2008 року між ВАТ «Державний ощадний банк України», в особі філії Балтського відділення № 2822 ВАТ «Ощадбанк», та ОСОБА_1 був укладений Договір про іпотеку (реєстровий номер 789), предметом якого стали - нежитлова будівля у складі кам`яної будівлі, площею - 47,8 кв. м., літера «А», незакінчена будівництвом нежитлова мансарда (90% готовності) літера «А-1» та незакінчена будівництвом прибудова (90% готовності) літера «а», яка знаходиться в АДРЕСА_1 , розташована на земельній ділянці, площею - 451 кв. м., яка належить Котовській міській раді та знаходиться у фактичному користуванні Іпотекодавця. 
Предмет іпотеки належить іпотекодавцю на праві власності відповідно до свідоцтва про право власності, виданим виконавчим комітетом Котовської міської ради 11.07.2006 року, зареєстрованим в КП «Котовське міськрайонне бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості» в книзі №1, запис « 127, реєстраційний № 8788669, та відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 17980493, виданим 04.03.2008 року КП «Котовське міськрайонне бюро технічної інвентаризації» та РОН (Т. 1, а. с. 11 - 14).
12.03.2008 року між ВАТ «Державний ощадний банк України», в особі філії Балтського відділення № 2822 ВАТ «Ощадбанк», та ОСОБА_2 був укладений Договір про іпотеку (реєстровий номер 808), предметом якого стало нерухоме майно: - нежитлова будівля у складі кам`яної будівлі, площею - 132,3 кв. м., літери «А,А-1», сарай «г», огорожа, замощення 1, які знаходяться в АДРЕСА_2 . Предмет іпотеки належить іпотекодавцю на праві власності відповідно до договору дарування, посвідченим приватним нотаріусом Котовського міського нотаріального округу Крисюк Л.В. 31.10.2001 року по реєстру № 2997, зареєстрованим в Комунальному підприємстві «Котовське міськрайонне бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості» в книзі № 4, запис 333, реєстраційний № 15312468, та відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 18038916, виданим 11.03.2008 року КП «Котовське міськрайонне бюро технічної інвентаризації» та РОН (Т. 1, а. с. 15 - 18).
У зв`язку з невиконанням позичальника обовьязків за кредитним договором виникла заборгованість.
ВАТ «Державний ощадний банк України» надсилав ОСОБА_1 та ОСОБА_4 повідомлення про усунення порушення умов договору № 08-1 від 04 березня 2008 року (№ 734,731,733 від 16.05.2014 року), якими відповідачі повідомлялись про те, що у випадку непогашення заборгованості Банк буде змушений звернутися до суду з відповідним позовом. Крім того Банком направлялись  ОСОБА_1 та ОСОБА_4  вимоги про звільнення іпотечних приміщень (№ 735,732,734 від 16.05.2014 року), якими відповідачі також повідомлялись про те, що у разі невиконання вимог про звільнення приміщень в добровільному порядку Банком буде вжито заходів щодо захисту порушених прав у судовому порядку згідно з вимогами чинного законодавства України (Т. 1, а. с. 25 - 29).
Постановою Котовського міськрайонного суду Одеської області від 27.10.2011 року по кримінальній справі № 1-260/11 ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні злочинів, передбачених ст. 366 та ст. 222 КК України. Встановлено, що він підробив кредитний договір та отримав за ОСОБА_3 кошти у сумі - 500 000 грн..
Рішенням Котовського міськрайонного суду Одеської області від 25.04.2014 року були задоволені позовні вимоги ОСОБА_3 до ПАТ «Ощадбанк» (справа № 505/813-14ц). Визнано неукладеним договір відновлювальної кредитної лінії № 08-1 від 04 березня 2008 року. Рішенням Апеляційного суду Одеської області від 27.11.2014 року вищевказане рішення суду першої інстанції було скасовано у зв`язку з тим, що вимога про визнання правочину неукладеним не відповідає можливим способам захисту цивільних прав та інтересів. 
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 01.04.2015 року рішення Апеляційного суду Одеської області від 27.11.2014 року було залишено без змін (Т. 1, а. с. 205 - 211). 

Доводи, за якими суд апеляційної інстанції частково погодився з висновками суду першої інстанції, та застосовані норми права

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 6 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково наданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Згідно з положеннями ч. ч. 1, 2 та 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються яка на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Відповідно до положень ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.
Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Частиною першою статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (факті), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України).
Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України).
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 80 ЦПК України).
У частині першій ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Встановивши обставини справи, дослідивши та оцінивши усі надані сторонами письмові докази й наведені доводи за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, колегія суддів суд першої інстанції дійшов вірних висновків щодо звернення стягнення на предмет іпотеки підлягає задоволенню. Разом з тим, дійшов помилкових висновків про сповіщення відповідачів про розгляд справи.

Мотиви частково прийняття аргументів, викладених в апеляційній скарзі та прийняття аргументів відзиву на апеляційні скарги 

Щодо доводів апелянтів стосовно їх неповідомлення про розгляд справи слід зазначити наступне.
Відповідно до частини п`ятої статті 74 ЦПК України (в редакції, чинній на момент розгляду справи судом першої інстанції) судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі.
В частині першій статті 76 ЦПК України (в редакції, чинній на момент розгляду справи судом першої інстанції), визначено, що судові повістки, адресовані фізичним особам, вручаються їм під розписку.
Європейський суд з прав людини вказав, що принцип рівності сторін — один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду — передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом (GUREPKA v. UKRAINE (No. 2), № 38789/04, § 23, ЄСПЛ, від 08 квітня 2010 року).
Європейський суд з прав людини зауважив, що право на публічний розгляд, передбачене пунктом 1 статті 6 Конвенції, має на увазі право на «усне слухання». Право на публічний судовий розгляд становить фундаментальний принцип. Право на публічний розгляд було б позбавлене смислу, якщо сторона в справі не була повідомлена про слухання таким чином, щоб мати можливість приймати участь в ньому, якщо вона вирішила здійснити своє право на явку до суду, встановлене національним законом. В інтересах здійснення правосуддя сторона спору повинна бути викликана в суд таким чином, щоб знати не тільки про дату і місце проведення засідання, але й мати достатньо часу, щоб встигнути підготуватися до справи (TRUDOV v. RUSSIA, № 43330/09, § 25, 27, ЄСПЛ, від 13 грудня 2011 року).
Аналіз матеріалів справи свідчить про те, що дані про належне повідомлення відповідачів про час і місце розгляду справи в суді першої інстанції відсутні, оскільки рекомендовані повідомлення про судові засідання, призначені на 08 жовтня 2014 року, 29 жовтня 2014 року та 18 листопада 2014 року, повернулись з відміткою пошти - «за закінченням терміну зберігання» (Т. 1, а. с. 52 – 53, 59 – 60, 73 – 74).
Отже, матеріали справи не містять належних доказів повідомлення відповідачів про розгляд справи, оскільки повернення до суду першої інстанції судової повісток без вручення їх учаснику справи з вказівкою причини повернення за закінченням терміну зберігання не свідчить про належне повідомлення учасника справи.
Таким чином, вказані порушення є підставою для обов`язкового скасування рішення і ухвалення нового судового рішення (п. 3 ч. 3 ст. 376 ЦПК України). 
Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, установленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод та інтересів.
Встановлено, що між відкритим акціонерним товариством «Державний ощадний банк України», в особі філії Балтське відділення № 2822 АТ «Ощадбанк», та ОСОБА_3 04 березня 2008 року, було укладено договір відновлювальної кредитної лінії № 08-1 на суму - 500 000,00 грн., під 16,5 %річних, строком до - 04 березня 2018 року.
В якості забезпечення виконання зобов`язань по кредитному договору від 04.03.2008 року Банком 11.03.2008 року з іпотекодавцем - ОСОБА_1 , укладено іпотечний договір. Предметом договору іпотеки є нерухоме майно: - нежитлова будівля у складі кам`яної будівлі, площею - 47,8 кв. м., літера «А», незакінченої будівництвом нежитлової мансарда (90% готовності) літера «А-1» та незакінченої будівництвом прибудови (90% готовності) літера «а», яка знаходиться в АДРЕСА_1 , розташована на земельній ділянці, площею - 451 кв. м., яка належить Котовській міській раді та знаходиться у фактичному користуванні іпотекодавця (довідка № 30-30-03/13, видана міським відділом земельних ресурсів 31.08.2007 року). Предмет іпотеки належить ОСОБА_1 на праві власності, що підтверджується свідоцтвом про право власності, виданим виконавчим комітетом Котовської міської ради 11.07.2006 року, зареєстрованим в Комунальному підприємстві «Котовське міськрайонне бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості» в книзі №1, запис « 127, реєстраційний № 8788669, витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 17980493, виданим 04.03.2008 року Комунальним підприємством «Котовське міськрайонне бюро технічної інвентаризації» та РОН.
Також у забезпечення виконання зобов`язань по вищевказаному кредитному договору Банком 12.03.2008 року з іпотекодавцем - ОСОБА_2 , у забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором від 04.03.2008 року, укладено іпотечний договір, предметом якого є: - нежитлова будівля у складі кам`яної будівлі, площею - 132,3 кв. м., літери «А,А-1, сараю «Г», огорожі, замощення 1, яка знаходиться в АДРЕСА_2 , яка належить їпотекодавцю на праві власності, що підтверджується договором дарування, посвідченим приватним нотаріусом Котовського міського нотаріального округу Крисюк Л.В. 31.10.2001 року по реєстру № 2997, зареєстрованим в Комунальному підприємстві «Котовське міськрайонне бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості» в книзі № 4, запис 333, реєстраційний № 15312468.
АТ «Ощадбанк» належним чином виконав свої зобов`язання по кредитному договору від 04.03.2008 року та надав ОСОБА_3 кошти в сумі 500 000,00 грн..
Проте, в обумовлені кредитним договором строки ОСОБА_3 своїх зобов`язань по поверненню кредиту не виконує. Сума заборгованості станом на 15.05.2014 року, розрахунок якої наданий позивачем, складає - 1 207 684, 67 грн., з яких: - прострочений основний борг по кредиту – 499 000,00 грн.; - прострочені проценти за користування кредитом – 438 513,79 грн.; - пеня за прострочений основний борг по кредиту - 95 612,61 грн.; - пеня за прострочені проценти за користування кредитом - 174 558,27 грн..
Відповідно до п. 3.2.3. договору відновлювальної кредитної лінії № 08-1 при виникненні простроченої заборгованості за кредитом, процентами, комісійними винагородами та іншими платежами, Банк вправі здійснити погашення заборгованості шляхом звернення стягнення на майно, що передано в забезпечення виконання зобов`язань за договором забезпечення (Т. 1, а. с. 8).
Згідно п.п. 3.3.1 вказаного договору відновлювальної кредитної лінії № 08-1 ОСОБА_3 зобов`язався точно в строки повернути кредит та своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, своєчасно сплачувати комісійні винагороди, встановлені кредитним договором, а у випадку невиконання або неналежного виконання взятих на себе зобов`язань по цьому договору сплатити штрафні санкції, у строки та на умовах, що визначені кредитним договором.
Відповідно до п.п. 3.2.2 кредитного договору № 08-1, банк має право при виникненні простроченої заборгованості за кредитом чи процентами, а також в інших випадках передбачених кредитним договором, вимагати дострокового повернення кредиту, нарахованих процентів та інших платежів за цим договором, та стягнути заборгованість за кредитним договором в примусовому порядку, в тому числі, шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.
Відповідно до п.п. 2.1.9 Договору про іпотеку від 11 березня 2008 року (реєстровий № 789) та до п.п. 2.1.9 Договору про іпотеку від 12 березня 2008 року (реєстровий № 808) в разі, коли в момент настання терміну виконання іпотекодавцем будь-якого зобов`язання, що випливає з кредитного договору (№08-1 від 04 березня 2008 року) вказане зобов`язання не буде виконано, а також у разі інших підстав для звернення стягнення на предмет іпотеки, передбачених договором, іпотекодержатель отримує право звернути стягнення на предмет іпотеки на свій розсуд переважно перед іншими кредиторами іпотекодавця (Т. 1, а. с. 12, 16).
16.05.2014 року позивачем на ім`я ОСОБА_1 за адресою - АДРЕСА_3 , та - АДРЕСА_5 поштою були направлені рекомендованим листом з повідомленням за вихідним № 734 та 735 вимоги про звільнення приміщення (Будинку) та за вихідним 733 від 16.05.2014 року - вимогу про усунення порушень, в яких зазначалося, що у випадку невиконання вимоги про звільнення приміщення у добровільному порядку АТ «Ощадбанк» буде змушений в рахунок погашення зазначеного боргу за кредитним договором № 08-1 від 04.03.2008 року звернути стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором від 11.03.2008 року. Звернення стягнення на предмет іпотеки буде здійснено АТ «Ощадбанк» у спосіб, передбачений статтею №33 Закону України «Про іпотеку».
16.05.2014 року позивачем на ім`я ОСОБА_2 за адресою - АДРЕСА_3 ,та адресою - АДРЕСА_2 поштою рекомендованим листом з повідомленням за вихідним № 731, 732 було направлені вимоги про звільнення приміщення (Будинку) та про усунення порушення, в яких зазначалося, що у випадку невиконання вимоги про звільнення приміщення у добровільному порядку, АТ «Ощадбанк» буде змушений в рахунок погашення зазначеного боргу за кредитним договором № 08-1 від 04.03.2008 року звернути стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором від 12.03.2008 року. Звернення стягнення на предмет іпотеки буде здійснено АТ «Ощадбанк» у спосіб, передбачений ст. 33 Закону України «Про іпотеку».
Іпотекодавці ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не виконали вимоги іпотекодержателя щодо добровільного звільнення приміщення, чим перешкоджає іпотекодержателю скористатися своїми правами, стосовно реалізації предмету іпотеки і задоволення своїх кредиторських вимог за рахунок отриманих коштів.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судами в рамках інших проваджень, постановою Котовського міськрайонного суду Одеської області від 27.10.2011 року по кримінальній справі № 1-260/11 ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні злочинів, передбачених ст. 366 та ст. 222 КК України. Встановлено, що він підробив кредитний договір та отримав за ОСОБА_3 кошти у сумі - 500 000 грн..
Рішенням Котовського міськрайонного суду Одеської області від 25.04.2014 року були задоволені позовні вимоги ОСОБА_3 до ПАТ «Ощадбанк» (справа № 505/813-14ц). Визнано неукладеним договір відновлювальної кредитної лінії № 08-1 від 04 березня 2008 року. Рішенням Апеляційного суду Одеської області від 27.11.2014 року вищевказане рішення суду першої інстанції було скасовано у зв`язку з тим, що вимога про визнання правочину неукладеним не відповідає можливим способам захисту цивільних прав та інтересів. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 01.04.2015 року рішення Апеляційного суду Одеської області від 27.11.2014 року було залишено без змін (Т. 1, а. с. 205 - 211). 
Колегія суддів відхиляє посилання апелянтів на те, що кредитний договір №08-1 від 04 березня 2008 року ніколи не укладався з ОСОБА_3 , а тому оскільки кредитного зобов`язання не виникало, то і похідного від нього – іпотечного, як наслідок, також не виникало. Кредитний договір від 04 березня 2008 року та іпотечні договори у встановленому законом порядку не визнавалися недійсними. 
Відповідно до ст. 7 Закону України «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання.
Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. За ч. 1 ст. 12 зазначеного Закону у разі порушення іпотекодавцем обов`язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов`язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 35 вказаного Закону у разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору.
Стаття 41 Закону України «Про іпотеку» встановлює, що реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах, у тому числі у формі електронних торгів, у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», з дотриманням вимог цього Закону.
Згідно з ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права власності або права користування житловим приміщенням.
Відповідно до ст. 35 Закону України «Про іпотеку» передбачається право іпотекодержателя в незалежності від повідомлення іпотекодавця звернутись у будь-який час у встановленому законом порядку.
Ст. 39 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 вказаного закону
Відповідно до ст. 525 ЦК України не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язання, крім випадків, передбачених законом або договором.
Відповідно до ч. 1 ст. 589 ЦК України у разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави.
Згідно з положеннями ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.  До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. За ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно зі ст. 1052 ЦК України у разі невиконання позичальником обов`язків, встановлених договором позики, щодо забезпечення повернення позики, а також у разі втрати забезпечення виконання зобов`язання або погіршення його умов за обставин, за які позикодавець не несе відповідальності, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу, якщо інше не встановлено договором.
Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За положеннями ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.  Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Стаття 629 ЦК України встановлює, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно ст.612 ЦК України, Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Згідно ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Відповідно до ст. 629 ЦК України договори є обов`язковими для виконання сторонами. В силу ст. 1049 та ст. 1048 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві кредит (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до Закону України «Про акціонерні товариства» та згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 06 квітня 2011 року № 502 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 25 лютого 2003 р. № 261» 07 червня 2011 року проведено державну реєстрацію зміни до Статуту ВАТ «Ощадбанк» відповідно до яких змінено назву Відкрите акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» на Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України».
Відповідно до ст.7 Закону України «Про банки і банківську діяльність» та статуту банку держава здійснює і реалізує повноваження власника щодо акцій, які їй належать у статутному капіталі банку через органи управління банком - наглядову раду банку, яка здійснює контроль за діяльністю банку з метою збереження залучених у вклади грошових коштів, забезпечення їх повернення вкладникам і захисту інтересів держави як акціонера державного банку.
За своїм змістом зазначене в іпотечному договорі застереження про задоволення вимог іпотекодержателя цілком відповідає вимогам ст. ст. 626 - 628 ЦК України, тобто становить визначену на розсуд сторін правочину і погоджену ними домовленість, спрямовану на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, при цьому сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента, визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. У зв`язку із зазначеним, порушення умов кредитного договору може спричинити невиконання Банком мети своєї діяльності.
Відповідно до ст. 572 ЦК України, в силу застави кредитор має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою. Одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами
Відповідно до ст. 575 ЦК України, іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.
Відповідно до ст. 585 ЦК України, право застави виникає з моменту укладання договору застави, а у випадках, коли договір підлягає нотаріальному посвідченню, - з моменту його нотаріального посвідчення.
З матеріалів справи вбачається, що Банк за укладеним договором відновлювальної кредитної лінії № 08-1 виконав належним чином та надав ОСОБА_5 грошові кошти в сумі - 500 000 грн.. Однак позичальник у встановлені договором строки своїх зобов`язань не виконував внаслідок чого в нього утворилась заборгованість. Відповідно до розрахунку, наданому позивачем до суду першої інстанції, станом на 15.05.2014 року заборгованість ОСОБА_5 за кредитним договором дорівнює - 1 207 684, 67 грн., яка складається з: - простроченого основного боргу по кредиту – 499 000,00 грн.; - прострочених процентів за користування кредитом – 438 513,79 грн.; - пені за прострочений основний борг по кредиту - 95 612,61 грн.; - пені за прострочені проценти за користування кредитом - 174 558,27 грн. (Т. 1, а. с. 19 - 22). Вказаних розрахунок боргу не спростований.
Оскільки борг по кредитному договору позичальником у повному обсязі не погашено, вимога позивача про звернення стягнення на предмет іпотеки підлягає задоволенню.
Необхідно встановити спосіб реалізації предмету іпотеки шляхом його реалізації на прилюдних торгах відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» та з урахуванням вимог Закону України «Про іпотеку» за початковою ціною, що має бути визначена на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги, з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції

Колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції ухвалено рішення з порушенням норм процесуального права, а саме - розглянуто справу за відсутності відповідачів, щодо яких відсутні відомості про належне їх повідомлення.
За приписами п. 3 ч. 3 статті 376 ЦПК України,порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.
Інші доводи апеляційних скарг не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених в оскаржуваному рішенні, яке ухвалено без порушень норм матеріального права.
Виходячи з вищезазначеного, колегія суддів вважає, що доводи апеляційних скарг ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є частково обґрунтованими, а тому вони підлягають частковому задоволенню.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374, п. п. 3, 4 ст. 376 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги скасовує судове рішення повністю або частково і ухвалює у відповідній частині нове рішення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення при невідповідності висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, з порушенням норм процесуального права або неправильному застосуванні норм матеріального права.
Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, з ухваленням нового судовго рішення про задоволення позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», в особі філії – Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк», до ОСОБА_6 та ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки за вищевказаного обґрунтування.

Порядок та строк касаційного оскарження

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.
Підстави касаційного оскарження передбачені частиною 2 статті 389 ЦПК України.
Частиною першою статті 390 ЦПК України передбачено, що касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Касаційна скарга подається безпосередньо до суду касаційної інстанції (ст. 391 ЦПК України).

Керуючись ст. ст. 367, 368, 369, 374, 376, 381, 382, 383, 384, 389 ЦПК України, Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,

постановив:

Апеляційну скаргу Черчел Олени Олени Анатоліївни – задовольнити частково.

Апеляційну скаргу  ОСОБА_2 ,правонаступником якого є - ОСОБА_1 , – задовольнити частково.

Рішення Котовського міськрайонного суду Одеської області від 18.11.2014 року – скасувати. Ухвалити нове рішення.

Позов Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», в особі філії – Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк», до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , правонаступником якого є -  ОСОБА_1 , про звернення стягнення на предмет іпотеки - задовольнити.

В рахунок погашення кредитної заборгованості за договором відновлювальної кредитної лінії № 08-1 від 04.03.2008 року, укладеним з Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України», в особі філії - Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк», розмір якої становить - 1 207 684 (один мільйон двісті сім тисяч шістсот вісімдесят чотири) грн. 67 коп., звернути стягнення на предмет іпотеки за іпотечними договорами від 11 березня 2008 року та від 12 березня 2008 року, а саме на:
- нежитлову будівлю у складі кам`яної будівлі, площею - 47,8 кв. м., літера «А», незакінченої будівництвом нежитлової мансарда (90% готовності) літера «А-1» та незакінченої будівництвом прибудови (90% готовності) літера «а», яка розташована в АДРЕСА_1 , на земельній ділянці, площею - 451 кв. м., яка належить Котовській міській раді та знаходиться у фактичному користуванні ОСОБА_1 .. Предмет іпотеки належить ОСОБА_1 на праві власності, що підтверджується свідоцтвом про право власності, виданим виконавчим комітетом Котовської міської ради 11.07.2006 року, зареєстрованим в комунальному підприємстві «Котовське міськрайонне бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості» в книзі №1, запис « 127, реєстраційний № 8788669, витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 17980493, виданим 04.03.2008 року Комунальним підприємством «Котовське міськрайонне бюро технічної інвентаризації» та РОН;
- нежитлову будівлю у складі кам`яної будівлі, площею - 132,3 кв. м., літери «А, А-1», сараю «Г», огорожі, замощення 1, яка знаходиться в АДРЕСА_2 , і належить ОСОБА_2 на праві власності, що підтверджується договором дарування, посвідченим приватним нотаріусом Котовського міського нотаріального округу Крисюк Л.В. 31.10.2001 року по реєстру № 2997, зареєстрованим в Комунальному підприємстві «Котовське міськрайонне бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості» в книзі № 4, запис 333, реєстраційний № 15312468.

Встановити спосіб реалізації предмету іпотеки шляхом його реалізації на прилюдних торгах відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» та з урахуванням вимог Закону України «Про іпотеку» за початковою ціною, що має бути визначена на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду у випадках, передбачених частиною другою статті 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складений 09 травня 2023 року 

Головуючий суддя: А. П. Заїкін 

Судді: С. О. Погорєлова

О. М. Таварткіладзе