Номер провадження: 22-ц/813/3801/23 
Справа № 2-248/10
Головуючий у першій інстанції Васильків О.В.
Доповідач Стахова Н. В.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.04.2023 року                                                                 м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого  Стахової Н.В.,
суддів: Коновалової В.А., Назарової М.В.,
за участю 
секретаря судового засідання Мокана В.В.
учасники справи:
позивач - ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Одеської обласної дирекції АТ «Райффайзен Банк Аваль»
відповідачі – ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Одеського апеляційного суду в м. Одесі справу апеляційну скаргу ОСОБА_1 
на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 13 жовтня 2022 року 
у цивільній справі за заявою  ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення за нововиявленими обставинами по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Одеської обласної дирекції Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
ВСТАНОВИВ:
Заочним рішенням Київського районного суду м. Одеси від 05.07.2010 року у справі №2-248/10 позовні вимоги ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Одеської обласної дирекції Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором було задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь позивача заборгованість за кредитним договором №014/80054/85/82377 від 18.09.2007 року, всього на загальну суму 323754,28 грн. та понесені судові витрати.
У грудні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про перегляд за нововиявленими обставинами заочного рішення Київського районного суду м. Одеси від 05.07.2010. Заяву мотивував тим, що постановою Верховного Суду від 25.11.2020 року по справі №522/18188/17 провадження № 61-9156св19 був визнаний дійсним кредитний договір, статус кредитора не визначений. В ході розгляду справи № 522/18188/17 в Приморському районному суді м. Одеси було встановлено, що кредитор навмисно та свідомо, з спільниками, внесли в зазначене заочне рішення неправдиві відомості щодо поручителя по зазначеному кредитному договору. В зазначеному заочному рішенні суду зазначена адреса поручителя: АДРЕСА_1 . При тому, що в м. Одесі вул. Будівельників не існує. Таким чином, суддею та позивачем навмисно та свідомо були внесені в рішення суду неправдиві відомості. У подальшому судом була постановлена ухвала про виправлення на думку суду описки в рішенні та зазначена інша адреса поручителя: АДРЕСА_1 . Але реальна адреса поручителя як фізичної особи — АДРЕСА_2 . А за адресою АДРЕСА_1 , було зареєстровано ФОП ОСОБА_2 , яке не є поручителем за кредитом та взагалі є іншою особою. Таким чином, зазначає, що були порушені його права та права поручителя, що унеможливило повне виконання рішення суду. Просив суд скасувати заочне рішення Київського районного суду м. Одеси від 05.07.2010.
Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 13 жовтня 2022 року в задоволенні заяви  ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення за нововиявленими обставинами по справі №2-248/10 відмовлено. Залишено в силі заочне рішення Київського районного суду м. Одеси від 05.07.2010 року по справі №2-248/10 за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Одеської обласної дирекції Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
В апеляційній скарзі, ОСОБА_1 , посилаючись на порушення норм матеріального, процесуального та міжнародного права, його конституційних прав і свобод, неповне з`ясування обставин справи, просить скасувати заочне рішення Київського районного суду м. Одеси від 05 липня 2010 року.
Апеляційна скарга мотивована тим, що підставами для перегляду заочного рішення були нововиявлені обставини, а саме: постановою Верховного Суду від 25.11.2020 року по справі №522/18188/17 провадження № 61-9156св19 було зазначено, що статус ймовірного нового набувача прав та обов`язків замість банку Аваль не визначений, його позов відправлений на повторний розгляд до суду першої інстанції; фактично відсутній поручитель, відсутні достовірні відомості про нього, відсутній договір поруки, в заочне рішення Київського районного суду м. Одеси від 05 липня 2010 року внесені неправдиві відомості щодо поручителя; відсутні документальні підтвердження отримання ОСОБА_1 кредиту, видачу цього кредиту банком та отримання кредитних грошей продавцем заставної земельної ділянки; до суду не були викликані позивач та другий поручитель; справу розглянуто за відсутності його захисника. 
У судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити, надав пояснення аналогічні викладеним в апеляційній скарзі. Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися. 
Заслухавши суддю-доповідача, доводи ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи наведені у апеляційні скарзі, колегія суддів вважає апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню з таких підстав. 
Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. 
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. 
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Відмовляючи у задоволенні заяви, суд першої інстанції виходив з того, що заявником в ході судового розгляду справи не доведено наявність нововиявлених обставин в сенсі ч. 2 ст. 423 ЦПК України, оскільки зазначення в заочному рішенні помилкової адреси поручителя жодним чином не впливає на права та обов`язки боржника в кредитному зобов`язанні. Цивільна справа, на яку посилається заявник, в Приморському районному суді м. Одеси за позовом ОСОБА_1 про визнання кредитного договору недійсним на теперішній час не розглянута та будь — яких нових істотних обставин не встановлено. 
Колегія суддів погоджується з висновком суду, оскільки він ґрунтується на вимогах закону та відповідає фактичним обставинам справи.
Судом встановлено, що заочним рішенням заочним рішенням Київського районного суду м. Одеси від 05.07.2010 року у справі №2-248/10 позовні вимоги ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Одеської обласної дирекції Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь позивача заборгованість за кредитним договором №014/80054/85/82377 від 18.09.2007 року всього на загальну суму 323754,28 грн. та понесені судові витрати.
Ухвалою суду від 25.10.2010 року внесено виправлення до рішення Київського районного суду м. Одеси від 05.07.2010 року по справі №2-248/10 за позовом ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Одеської обласної дирекції АТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, вказавши правильно адресу відповідача ОСОБА_2 як « АДРЕСА_1 ».
Ухвалою суду від 15.07.2019 року залишено без задоволення заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення, ухваленого Київським районним судом м. Одеси 05.07.2010 року по справі за позовом ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 і ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором кредиту.
Постановою Одеського апеляційного суду від 06.02.2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Заочне рішення Київського районного суду м. Одеси від 05.07.2010 року по цивільній справі за позовом ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 і ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором залишено без змін.
Мотиви, з яких виходить апеляційний суд та застосовані норми права. 
Відповідно до частини першої статті 423 ЦПК України, рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.
Перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами є особливим видом провадження. На відміну від перегляду судового рішення в порядку апеляційного та касаційного оскарження, підставою такого перегляду не є недоліки розгляду справи судом (незаконність та/або необґрунтованість судового рішення, неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права), а те, що на час ухвалення рішення суд не мав можливості врахувати істотну обставину, яка могла суттєво вплинути на вирішення справи, оскільки учасники судового розгляду не знали про неї та, відповідно, не могли надати суду відповідні факти та аргументи. Метою перегляду справи за нововиявленими обставинами є не ревізія судових рішень або усунення судових помилок, а перегляд уже розглянутої справи з урахуванням обставин, про існування яких стало відомо після ухвалення судового рішення.
Інститут перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами за своєю природою передбачає баланс між принципами правової визначеності та res judicata і правом на справедливий суд.
Згідно з частиною другою статті 423 ЦПК України, підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.
Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктами 1, 2 частини другої статті 423 ЦПК України, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі.
Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.
Законодавство, у тому числі й ЦК України, не містить визначення поняття «нововиявлені обставини», проте за своєю юридичною суттю нововиявлені обставини - це юридичні факти (фактичні обставини) справи, які мають істотне значення для вирішення справи по суті, існували в період первинного провадження і ухвалення судового акта, але не були і не могли бути відомі ні сторонам, ні третім особам, їхнім представникам, іншим учасникам адміністративного процесу, ні суду, за умови виконання ними всіх вимог закону для об`єктивного, повного і всебічного розгляду справи та ухвалення законного й обґрунтованого судового рішення.
Ураховуючи викладене, сутність перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами - це встановлення наявності або відсутності нововиявлених обставин і повторний розгляд справи у разі їх встановлення з метою досягнення істини у справі (постанова Великої Палати Верховного Суду від 03 лютого 2021 року у справі № 826/20239/16).
Вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини. Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими учасникам справи, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами. Нові докази не можуть бути підставою для перегляду за нововиявленими обставинами судового рішення.
Нововиявлені обставини характеризуються сукупністю таких ознак: існування цих обставин під час розгляду та вирішення справи й ухвалення судового рішення, про перегляд якого подається заява; на час розгляду справи ці обставини об`єктивно не були та не могли бути відомі ні заявникові, ні суду; істотність цих обставин для справи (внаслідок урахування цих обставин суд міг би суттєво змінити, або прийняти інше рішення, ніж те, яке було прийняте).
Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що обставини, на які посилається ОСОБА_1 в заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами не є нововиявленими і не можуть вплинути чи змінити юридичну оцінку обставин, здійснену судом у заочному рішенні Київського районного суду м. Одеси від 05 липня 2020 року.
Доводи, вказані в заяві про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, як і доводи апеляційної скарги фактично зводяться до незгоди з заочном рішенням Київського районного суду м. Одеси від 05 липня 2020 року. Жодних підстав, передбачених ст. 423 ЦПК України для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами, ОСОБА_1 не наведено.
Посилання скаржника на те, що розгляд справи відбувся за відсутності його захисника, чим порушено його конституційні права. до уваги не приймаються, оскільки представник заявника не зазначений в апеляційній скарзі, клопотань про відкладення розгляду справи, в тому числі і у зв`язку з потребою надання правової допомоги ОСОБА_1 не заявлялися.
Також суд першої інстанції обґрунтовано послався на ст. 423 ЦПК України, якою передбачені підстави перегляду судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами.
Доводи апеляційної скарги не спростовують вказаного висновку та не дають підстав для скасування оскаржуваної ухвали як необґрунтовані.
Отже, за наслідками розгляду апеляційної скарги та згідно з положеннями ст. 375 ЦПК суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду - без змін, оскільки вважає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Керуючись ст. ст. 367, 368, п.1 ч.1 ст. 374, ст. 375, 381-384,389,390 ЦПК України, апеляційний суд,
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 13 жовтня 2022 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови шляхом подання касаційної скарги до суду касаційної інстанції. 
Дата складення повного тексту постанови – 07 квітня 2023 року.
Головуючий

Судді: