КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

справа №361/3391/19                                                                          Головуючий у суді І інстанції: Василишин В.О.
провадження №22-ц/824/8385/2023                                                          Головуючий у суді ІІ інстанції: Сушко Л.П.
 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
09 травня 2023 року                                                                                        м. Київ
 
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:
Головуючого судді: Сушко Л.П.,
суддів: Кулікової С.В., Олійника В.І., 
секретар судового засідання: Череп Я.А.,
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Київського апеляційного суду у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Дударенко Анни Михайлівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 06 березня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , Броварської міської ради Броварського району Київської області про виділ частки з майна, що є у спільній частковій власності,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У травні 2019 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулися до суду з позовом про виділ в натурі в рівних частках їм, як співвласникам житлового будинку АДРЕСА_1 , приміщень житлового будинку, у якому з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог за результатами проведеної судової будівельно-технічної експертизи просили: виділити їм в натурі в особисту приватну власність приміщення житлового будинку АДРЕСА_1 , позначені у технічному паспорті від 23 жовтня 2018 року, виготовленому ТОВ «Укрінвентарексперт», як квартира 2 , загальною площею 158,3 кв.м, житловою площею 72,2 кв.м, з надвірними будівлями та спорудами, припинивши право спільної часткової власності.
В обґрунтування вимог зазначається, що право власності на житловий будинок належить позивачам - по 1/4 частці кожному, відповідачу ОСОБА_1 - 13/30 часток, власником решти 1/15 частин будинку значиться ОСОБА_4 ..
05 серпня 1999 року за нотаріально посвідченим договором, зареєстрованим у реєстрі за № 4366, позивачі придбали у ОСОБА_5 1/2 частку (в рівних долях кожен) житлового будинку А-1, житловою площею 71,5 кв.м з відповідними надвірними будівлями: літня кухня-сарай Б, вбиральня В, гараж з погребом Г, вбиральня Д, колодязь К, огорожа N.
У 2003 році позивачі прибудували до своєї частини будинку прибудову «а7», житлову прибудову «А3-1» та літню кухню-гараж «Л», що посвідчується довідкою від 02 листопада 2016 року № 1729, виданою КП Броварської міської ради «Броварське БТІ» та технічним паспортом від 02.11.2016 року.
У 2018 році самочинно збудовану житлову прибудову «А3-1», мансарду 2, прибудову «а7», літню кухню - гараж «Л» введено в експлуатацію в установленому законом порядку (декларація про готовність об`єкта до експлуатації серія та номер КС 181183031032, видана 30 жовтня 2018 року Відділом державного архітектурно-будівельного контролю Броварської міської ради Київської області). Вказана декларація засвідчує, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 здійснили реконструкцію з розширенням частини індивідуального житлового будинку та літньої кухні-гаражу на земельній ділянці, площею 0,0394га.
21 листопада 2018 року в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності внесено відомості про право власності ОСОБА_2 на 1/4 частку та право власності ОСОБА_3 на 1/4 частку житлового будинку № 49, загальною площею 249,2 кв.м, житловою площею 131,9 кв.м. з надвірними будівлями: сарай Е,сарай-прибудова - е, погріб Е, погріб Л, літня кухня-гараж Л, вбиральня Ж, споруди Т, К,№1-4 по АДРЕСА_1, що посвідчується витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 23 листопада 2018 року.
Земельна ділянка на якій розташована частина будинку позивачів приватизована ними у спільну власність. Їх право власності на земельну ділянку, площею 0,0394 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер 3210600000:01:051:0063, за адресою: АДРЕСА_4 , посвідчується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 03 березня 2018 року, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1499911132106 та витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку за № НВ-3210521062017 від 28 листопада 2017 року.
20 січня 2022 року ОСОБА_3 подарував належну йому на праві власності 1/4 частку спірного житлового будинку ОСОБА_2 , що посвідчується договором дарування 1/4 частки житлового будинку від 20 січня 2022 року, посвідченим приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Саверою М.В., зареєстрованим в реєстрі за № 69 та 1/2 частку земельної ділянки, загальною площею 0,0394 га, кадастровий номер: 3210600000:01:051:0063, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташовану за адресою: АДРЕСА_4 , що посвідчується договором дарування 1/2 частки земельної ділянки від 20 січня 2022 року, посвідченим приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Саверою М.В., зареєстрованим в реєстрі за 45 (у зв`язку з вказаними обставинами за заявою позивача прохальна частина позовної заяви була викладена в новій редакції).
Також позивач свої позовні вимоги обґрунтовувала тим, що належні їй та відповідачам частини будинку АДРЕСА_1 складаються з двох ізольованих квартир, мають різні поштові адреси й розташовані на окремих приватизованих земельних ділянках.
З огляду на викладене, ОСОБА_2 просила виділити їй в натурі приміщення житлового будинку АДРЕСА_1 , позначені у технічному паспорті від 23 жовтня 2018 року, виготовленому ТОВ «Укрінвентарексперт», як квартира 2 , загальною площею 158,3 кв.м, житловою площею 72,2 кв.м, а саме: - приміщення І поверху: 2-І тамбур площею 3,2 кв.м, 2-1 коридор площею 4,7 кв.м, 2-2 хол площею 14,6 кв.м, 2-3 житлову площею 12,6 кв.м, 2-4 коридор площею 2,7 кв.м, 2-5 житлову площею 11,6 кв.м, 2-6 кухню площею 14,7 кв.м, 2-7 топкову площею 3,4 кв.м, 2-8 санвузол площею 3,4 кв.м, 2-9 санвузол площею 1,0 кв.м, 2-10 житлову площею 21,8 кв.м; - приміщення ІІ поверху (мансарда): 2-11 хол площею 34,2 кв.м, 2-12 житлову площею 15,5 кв.м, 2-13 житлову площею 10,7 кв.м, 2-14 санвузол площею 4,2 кв.м, - з надвірних будівель: літню кухню - гараж «Л», погріб під літ. Л, ворота з хвірткою № 1, частину огорожі №2 та частину тротуару, припинивши право спільної часткової власності.
Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 06 березня 2023 року задоволено позовні вимоги.
Виділено в натурі в особисту приватну власність ОСОБА_2 приміщення житлового будинку АДРЕСА_1 , позначені у технічному паспорті від 23 жовтня 2018 року, виготовленому Товариством з обмеженою відповідальністю «Укрінвентарексперт», як квартира 2 , загальною площею 158,3 кв.м, житловою площею 72,2 кв.м, а саме: - приміщення І поверху: 2-І тамбур площею 3,2 кв.м, 2-1 коридор площею 4,7 кв.м, 2-2 хол площею 14,6 кв.м, 2-3 житлову площею 12,6 кв.м, 2-4 коридор площею 2,7 кв.м, 2-5 житлову площею 11,6 кв.м, 2-6 кухню площею 14,7 кв.м, 2-7 топкову площею 3,4 кв.м, 2-8 санвузол площею 3,4 кв.м, 2-9 санвузол площею 1,0 кв.м, 2-10 житлову площею 21,8 кв.м; - приміщення ІІ поверху (мансарда): 2-11 хол площею 34,2 кв.м, 2-12 житлову площею 15,5 кв.м, 2-13 житлову площею 10,7 кв.м, 2-14 санвузол площею 4,2 кв.м, надвірні будівлі: літню кухню - гараж «Л», погріб під літ. Л, ворота з хвірткою №1, частину огорожі №2 та частину тротуару.
Припинено право спільної часткової власності на будинок АДРЕСА_1 .
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі - 768 грн 40 коп.; на користь держави судовий збір у розмірі - 8 068 грн 20 коп.
Не погодившись із вказаним судовим рішенням, адвокат Дударенко Анна Михайлівна, яка діє в інтересах ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просила його скасувати в частині відмови у стягненні компенсації з позивача на користь відповідача за перевищення ідеальної частки при виділі в натурі приміщень спірного житлового будинку та ухвалити нове судове рішення, яким стягнути з ОСОБА_2 грошову компенсацію на користь ОСОБА_1 - 467 310 грн.
Доводи апеляційної скарги обгрунтовувала тим, що позивач не заявляла вимог щодо збільшення частки у спільному майні, не заявляла вимогу про визнання добудови (прибудови) її власністю, а просила виділити відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) яка за розміром перевищує розмір її частки у праві спільної власності, якою є житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 та має загальну площу 249,2 кв.м., житлову 131,9 кв.м..
Вказувала, що під час розгляду судом першої інстанції даної цивільної справи, 20 січня 2022 року ОСОБА_3 подарував позивачці, що була власником 1/4 частки будинковолодіння, належну йому на праві власності 1/4 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами загальною площею 249,2 кв.м., житлову 131,9 кв.м, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що посвідчується договором дарування 1/4 частки житлового будинку від 20 січня 2022 року, посвідченим приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Саверою М.В., зареєстрованим в реєстрі за 69.
До дарування 1/4 частки Позивачу, 21 листопада 2018 року в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності внесено відомості про право власності ОСОБА_2 на 1/4 частку та право власності ОСОБА_3 на 1/4 частку житлового будинку 49 , загальною площею 249,2 кв.м, житловою площею 131,9 кв.м. з надвірними будівлями: сарай Е, сарай-прибудова-е, погріб Е, погріб Л, літня кухня-гараж Л, вбиральня Ж, споруди Т, К, №1-4 по АДРЕСА_1 , що посвідчується витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 23 листопада 2018 року.
Такі відомості внесено на підставі заяви Позивача та ОСОБА_3 та Декларації про готовність об`єкта до експлуатації серія та номер КС 181183031032, виданої 30 жовтня 2018 року Відділом державного архітектурно-будівельного контролю Броварської міської ради Київської області. У декларації зазначено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 здійснили реконструкцію з розширенням частини індивідуального житлового будинку та літньої кухні-гаражу за адресою: АДРЕСА_4 на земельній ділянці, площею 394 кв.м, кадастровий номер: 3210600000:01:051:0063, з цільовим призначенням: для призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не зареєстрували право власності на добудови та прибудови, оскільки було проведено технічне обстеження і прийнято в експлуатацію індивідуальний житловий будинок після його самочинної реконструкції всіма співвласниками, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), який збудований на земельній ділянці відповідного цільового призначення без дозвільного документа на виконання будівельних робіт, тобто з порушенням встановленого законом порядку.
Обгрунтовуючи доводи апеляційної скарги також вказувала, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 05 серпня 1999 року набули у власність 1/2 частки (в рівних долях кожен) житлового будинку А-1 житловою площею 71,5 кв.м., загальною площею 108,7 кв. м. з відповідними надвірними будівлями: літня кухня-сарай Б, вбиральня В, гараж з погребом Г, вбиральня Д, колодязь К, огорожа 14, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , за договором купівлі-продажу, посвідченим приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу Авраменко Н.А., зареєстрованим в реєстрі за №4366 (зареєстрованим в Броварському бюро технічної інвентаризації 25 серпня 1999 року за реєстровим №1758).
Після придбання частки житлового будинку ОСОБА_2 та ОСОБА_3 користувались кв. 2 , площа якої не відповідає 1/2 частини житлового будинку, а є більшою.
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з 1999 року володіли та користувались частиною будинковолодіння, яка була більшою за їх частку в праві спільної часткової власності.
Вказувала, що відповідач ОСОБА_1 право власності на 13/30 часток спірного житлового будинку набула на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 02 жовтня 2013 року за реєстровим номером 1-4550 зареєстровано в Державному реєстрі речових прав. на нерухоме майно 22 жовтня 2013 року.
ОСОБА_1 з часу набуття у власність володіє та користується кв. 1 , площа якої не відповідає 13/30 частини житлового будинку, а є меншою.
У 2016 році на замовлення ОСОБА_1 проведено інвентаризацію будинковолодіння. У виготовленому технічному паспорті зазначено, що житлова прибудова "А2-1" (прим. 1-1, 1-2, 1-5, 1-6), мансарда "Амн" (прим. 1-7, 1-8, 1-9), тамбур "а6" (прим. 1-І), сарай "Е", сарай "е" не відносяться до самочинного будівництва, які з частиною житлового будинку, позначеного літ «А1» (прим. 1-4, 1-3), є квартирою 1 , що має загальну площу 90,9 кв.м., житлову 59,7 кв.м.
Внаслідок реконструкції квартири 1 , її площа змінилась з: житлова - 45,9 кв.м., загальна - 59,0 кв.м., на: житлову 59,7 кв.м., загальну площу 90,9 кв.м.
Отже, реконструкція квартири 1 , зміна її площі не вплинули на зміну розміру часток у праві спільної часткової власності, відбулося поліпшення спільного майна.
Вказувала також, що у технічній документації від 2016 року зазначено, що квартира 2 має загальну площу 94,0 кв.м. та житлову 46,0 кв.м., що і є прибудова "АЗ-1" (прим 2-1, 2-2, 2-3, 2-3, 2-5, 2-6, 2-7, 2-8, 2-9), а оскільки реконструкція кв. 2 є самочинним будівництвом (побудова мансардного поверху над квартирою 2 ), то прибудова "АЗ-1" підлягає введенню в експлуатацію згідно чинного законодавства.
Тому вважає, що суд першої інстанції помилково зазначив, що у 2003 році позивачами до своєї частини житлового будинку, позначеного літ «А1», здійснено житлову прибудову літ. «АЗ-1», оскільки частина житлового будинку, позначеного літ «А1», є частиною квартири 1 , якою користується ОСОБА_1 ..
Позивачкою не здійснено прибудову літ. «АЗ-1», а самочинно проведено реконструкцію квартири 2 , якою вона володіє та користується.
Враховуючи викладене представник апелянта вважає, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 самочинно без погодження з співвласниками здійснили реконструкцію спільної часткової власності - квартири 2 , частини яка була більшою за їх частку в праві спільної часткової власності та звернулись до суду з вимогою про виділення їм в натурі в особисту приватну власність реконтруйованого об`єкта.
Посилалась в апеляційній скарзі на висновок судового експерта Стасюк М.Ю., відповідно до якого за результатами проведеної судової будівельно-технічної експертизи № 31/08/20 від 31 серпня 2020 року, з технічної точки зору у відповідності до вимог державних будівельних норм та правил чинних на території України, виділити позивачам в натурі приміщення житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, позначені у технічному паспорті від 23 жовтня 2018 року, як квартира 2 загальною площею 158.3 кв.м. житловою площею 72.2 кв.м є можливим з відступами від ідеальних часток. Частка, яка виділяється позивачам становить 67/100, тобто з відступом від ідеальної частки у грошовому виразі - 467 310 грн. 00 коп..
26 квітня 2023 року на адресу Київського апеляційного суду надійшов відзив адвоката Боярова А.В., яка діє в інтересах ОСОБА_2 на апеляційну скаргу, в якій вона просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.
Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів  та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав. 
Вирішуючи даний спір та задовольняючи позов, суд першої інстанції обгрунтовував свої висновки тим, що поділ спірного будинку між співвласниками проведений відповідно до рішення від 08 серпня 1967 року народного суду Бориспільського району Київської області, яким встановлено, що будинок побудовано на дві сім`ї з двома окремими виходами. У подальшому кожен із співвласників на свій розсуд володів, користувався і розпоряджався належною йому частиною будинку, при цьому відповідно до поділу будинку рішенням Броварського міського народного суду Київської області від 14 листопада 1979 року у справі № 2-493 визначено порядок конкретного користування земельною ділянкою, на якій цей будинок розташований. Суд також враховував, що власниками належної ОСОБА_6 і ОСОБА_6 1/2 частина будинку у подальшому були ОСОБА_7 (у період з 1968 по 1982 рік), ОСОБА_8 (у період з 1982 року по 1983 рік), ОСОБА_9 (у період з 1983 по 1998 рік), ОСОБА_5 (у період з 1998 по 1999 рік), ОСОБА_2 і ОСОБА_3 (в рівних частках у період з 1999 по 2022 рік), а належна ОСОБА_10 1/2 частина будинку була успадкована у 1982 році ОСОБА_11 -13/30 частин та ОСОБА_4 - 1/15 частин жилого будинку з відповідною частиною надвірних будівель, а частку ОСОБА_11 у 2013 році успадкувала ОСОБА_1 .. На час придбання позивачами 1/2 частки будинку за договором купівлі-продажу від 05 серпня 1999 року, житлова площа будинку складала 71,5 кв.м з надвірними будівлями літня кухня-сарай «Б», вбиральня «В», гараж з погребом «Г» , вбиральня «Д», колодязь «К», огорожа. У 2003 році позивачами до своєї частини житлового будинку, позначеного літ «А1», здійснено житлову прибудову літ. «А3-1», розмірами в плані 13,53х9,76 м і прибудову літ «а7», розмірами в плані більших сторін 1,89х1,49м, виконані будівельні роботи з будівництва літньої кухні гаража з погребом (літ «Л» літ «л»), що за правилами частини четвертої статті 357 ЦК України не тягне за собою зміну розміру часток співвласників у праві спільної часткової власності.
Суд також обгрунтовував свої висновки тим, що відповідач ОСОБА_1 своїми коштами та своєю працею участі у проведенні вказаних будівельних робіт з реконструкції житлового будинку та будівництві надвірних будівель не приймала і оскільки збільшення вартості частки позивачів відбулося за рахунок добудови, в яку були вкладені їх власні кошти, суд не вбачав підстав для стягнення компенсації з позивача на користь відповідача за перевищення ідеальної частки при виділі в натурі приміщень спірного житлового будинку.
Однак такі висновки суду не в повній мірі відповідають обставинам справи та вимогам закону.
Відповідно до частин 1-5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Встановлено, що на час звернення до суду житловий будинок АДРЕСА_1 належав на праві спільної часткової власності позивачам ОСОБА_2 -1/4 частка, ОСОБА_3 - 1/4 частка, відповідачу ОСОБА_1 - 13/30 часток та ОСОБА_4 - 1/15 частка, яка, як вбачається з копії свідоцтва про смерть (т.1, а.с.195) померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
У ході розгляду справи позивач ОСОБА_3 за договором дарування від 20 січня 2022 року, посвідченим приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Саверою М.В., зареєстрованим в реєстрі за № 69 подарував належну йому 1/4 частку у праві власності на житловий будинок ОСОБА_2 , у зв`язку з чим з 20 січня 2022 року частка ОСОБА_2 у праві власності на спірний будинок збільшилася до 1/2 частки. Оскільки, до позивача ОСОБА_2 перейшло право власності на належну ОСОБА_3 1/4 частку житлового будинку, який є об`єктом спору, то для неї відповідно до частини другої статті 55 ЦПК України усі дії, вчинені у цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові так само, як вони були обов`язкові для особи, яку вона замінила.
Встановлено, що право власності ОСОБА_2 на 1/4 частку спірного житлового будинку, загальною площею 249,2 кв.м, житловою площею 131,9 кв.м було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на підставі Декларації про готовність об`єкта до експлуатації, серія та номер КС181183031032, виданої 30 жовтня 2018 року відділом Державного архітектурно-будівельного контролю Броварської міської ради Київської області, а на іншу 1/4 частку - на підставі договору дарування від 20 січня 2022 року, за реєстровим номером 69.
Право власності відповідача ОСОБА_1 на 13/30 часток спірного житлового будинку зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 22 жовтня 2013 року на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 02 жовтня 2013 року за реєстровим номером 1-4550 (т.1, а.с.91).
1/15 частка спірного будинку, відповідно до довідки Броварського БТІ (т.1,а.с.138), є власністю ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Нижній Тагіл російської федерації, спадкова справа до майна померлої, як вбачається з відповіді Броварської міської державної контори від 22 листопада 2019 року, не відкривалася. З огляду на ті обставини, що спадщина ОСОБА_4 може бути визнана відумерлою та перейти у власність територіальної громади до участі у справі залучено відповідача Броварську міську раду Броварського району Київської області.
Як вбачається з матеріалів справи рішенням Виконкому Броварської районної ради депутатів трудящих № 573 від 28 червня 1955 року, ОСОБА_10 відведено під індивідуальне будівництво земельну ділянку, площею 700 кв.м, по АДРЕСА_1 .
14 вересня 1955 року між відділом комунального господарства виконкому Броварської районної ради депутатів трудящих і ОСОБА_10 укладено договір про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності.
Рішенням народного суду Бориспільського району Київської області від 08 серпня 1967 року встановлено, що будинок АДРЕСА_1 ОСОБА_10 побудував сумісно зі своїм сином ОСОБА_6 , оскільки між ними була усна домовленість про те, що будинок буде побудований на дві сім`ї. Будинок було побудовано на два виходи. В одній частині будинку поселився ОСОБА_10 , а другу частину будинку закінчував будівництвом ОСОБА_6 разом зі своєю жінкою ОСОБА_6 , й після закінчення будівництва в 1957 році поселився там з сім`єю. В цій частині будинку ОСОБА_6 проживав з сім`єю безспірно до 1966 року. В 1966 році ОСОБА_10 та ОСОБА_13 стали вимагати від ОСОБА_6 виселитися, у зв`язку з чим останній був змушений звертатися до суду з позовом про визнання за ним права власності на 1/2 частину домоволодіння. У резолютивній частині вказаного судового рішення зазначено зокрема наступне: «виходячи з наведеного, керуючись ст. 15, 30, 62 ЦПК УРСР, на підставі статті 115 ЦК УРСР, суд вирішив: визнати право власності на 1/2 частину будинку АДРЕСА_1 за ОСОБА_6 і ОСОБА_6 , а також виділити їм «врем`янку», залишивши у спільному користуванні колодязь». Приймаючи рішення, суд керувався статтею 115 ЦК УРСР 1963 року, якою передбачено право на виділ виділ частки з спільного майна кожним учасником спільної часткової власності.
З матеріалів справи також вбачається, що 29 листопада 1968 року ОСОБА_6 та ОСОБА_6 подарували ОСОБА_7 належну їм на праві власності 1/2 частину будинку АДРЕСА_6 .
14 листопада 1979 року рішенням Броварського міського народного суду Київської області Турчак Т.М. виділено у конкретне користування 350 кв.м. земельної ділянки, прилеглої до її 1/2 частини будинку й визначено порядок користування земельною ділянкою відповідно до плану земельної ділянки.
ОСОБА_7 здійснила прибудову кімнати, кухні загальним розміром 3,84х7,0 м та тамбура розміром 1,7х3,8 м до належної їй частини житлового будинку, житлова площа 35,7 кв.м, корисна площа 51,4 кв.м. Рішенням Виконкому Броварської міської ради від 14 січня 1980 року ОСОБА_7 дозволи оформити вказану прибудову.
Згідно зі свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 30 червня 1982 року, виданого Броварською державною нотаріальною конторою, належну ОСОБА_10 частину житлового будинку АДРЕСА_1 успадкували ОСОБА_11 - 13/30 частин та ОСОБА_4 - 1/15 частину жилого будинку з відповідною частиною надвірних будівель.
14 серпня 1982 року ОСОБА_7 за договором купівлі-продажу, посвідченим старшим державним нотаріусом Броварської міської державної нотаріальної контори Саверою Л.Л. за реєстровим номером 2-2469, відчужила належну їй на праві власності половину житлового будинку АДРЕСА_1 без надвірних будівель ОСОБА_8 ..
20 грудня 1983 року ОСОБА_8 за договором купівлі-продажу, посвідченим старшим державним нотаріусом Броварської міської державної нотаріальної контори Саверою Л.Л. за реєстровим номером 1-3027 продав належну йому 1/2 частину житлового будинку без надвірних будівель ОСОБА_9 ..
Рішенням Виконкому Броварської міської Ради народних депутатів від 23 липня 1984 84 року № 265 ОСОБА_9 дозволили прибудувати до його частини житлового будинку веранду, розміром 1,76 х 6,90 м, житлова площа 35,7 кв.м, корисна площа 51,4 кв.м.
Як вбачається з технічного паспорту на житловий будинок АДРЕСА_1 станом на 20 листопада 1985 року, будинок поділений на дві квартири: квартира АДРЕСА_7 загальною площею 59,0 кв.м, житловою площею 45,9 кв.м.
Рішенням Виконкому Броварської міської Ради народних депутатів від 20 вересня 1988 року № 226 ОСОБА_9 , проживаючому по АДРЕСА_1 , надали дозвіл оформити технічну документацію на самовільне переобладнання передньої в житлову кімнату, площею 10,2 кв.м, прибудовану частину кухні, площею 7,90 кв.м, та оформити самовільно побудований гараж, розміром 5,90 х 3,0 м на червоній лінії вулиці, погреб, туалет, враховуючи подальше відчуження частини будинку. Житлова площа 45,9 кв.м, корисна площа 67,10 кв.м.
10 квітня 1998 року ОСОБА_9 свою 1/2 частину вказаного житлового будинку з узаконеними добудовами і перебудовами подарував своєму сину ОСОБА_5 
05 серпня 1999 року позивачі за договором купівлі-продажу, посвідченим приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу Авраменко Н.А., зареєстрованим в реєстрі за №4366 (зареєстрованим в Броварському бюро технічної інвентаризації 25 серпня 1999 року за реєстровим №1758) придбали у ОСОБА_5 1/2 частку (в рівних долях кожен) житлового будинку А-1 житловою площею 71,5 кв.м з відповідними надвірними будівлями: літня кухня-сарай Б, вбиральня В, гараж з погребом Г, вбиральня Д, колодязь К, огорожа N, що знаходиться за адресою: 
АДРЕСА_1 .
Як вбачається з декларація про готовність об`єкта до експлуатації серія та номер КС 181183031032, виданої 30 жовтня 2018 року Відділом державного архітектурно-будівельного контролю Броварської міської ради Київської області ОСОБА_2 та ОСОБА_3 здійснили реконструкцію з розширенням частини індивідуального житлового будинку та літньої кухні-гаражу за адресою: АДРЕСА_4 на земельній ділянці, площею 394 кв.м, кадастровий номер: 3210600000:01:051:0063, з цільовим призначенням: для призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.
Право власності позивачів на земельну ділянку, площею 0,0394 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер: 3210600000:01:051:0063, за адресою: АДРЕСА_4 , посвідчується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 03 березня 2018 року, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1499911132106 та витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку за № НВ-3210521062017 від 28 листопада
2017 року.
З матеріалів справи вбачається, що 21 листопада 2018 року на підставі вищевказаної Декларації в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності внесено відомості про право власності ОСОБА_2 на 1/4 частку та право власності ОСОБА_3 на 1/4 частку житлового будинку 49 , загальною площею 249,2 кв.м, житловою площею 131,9 кв.м. з надвірними будівлями: сарай Е, сарай-прибудова-е, погріб Е, погріб Л, літня кухня-гараж Л, вбиральня Ж, споруди Т, К, №1-4 по АДРЕСА_1 , що посвідчується витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 23 листопада 2018 року.
20 січня 2022 року ОСОБА_3 подарував належну йому на праві власності 1/2 частку земельної ділянки, загальною площею 0,0394 га, кадастровий номер: 3210600000:01:051:0063, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташовану за адресою: АДРЕСА_4 ОСОБА_2 , що посвідчується договором дарування частки земельної ділянки від 20 січня 2022 року, посвідченим приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу
Саверою М.В., зареєстрованим в реєстрі за 45, витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 20.01.2022 року, індексний номер витягу: 295497374, номер запису про право власності: 46255738.
Як вбачається з матеріалів справи належні сторонам частини будинку АДРЕСА_1 складаються з двох ізольованих квартир, мають різні поштові адреси й розташовані на окремих приватизованих земельних ділянках.
Відповідно до робочого проекту газопостачання система газопостачання житлового будинку АДРЕСА_1 здійснюється за рахунок розгалуження системи газопостачання на кожну квартиру окремо, на кожну квартиру встановлено лічильник і у кожного власника є свій особовий рахунок. У 2009 році за кошти ОСОБА_2 проведена реконструкція системи газопостачання будинку, проведено заміну труб від міської мережі газопроводу до газового стояка, перенесено газовий стояк, перенесено газовий лічильник й замінено труби газопроводу, по яким подається газ до частини будинку позивачів, що підтверджується копією робочого проекту газопостачання житлового будинку №49 і копією відомості на пуск газу і одержання інструктажу по безпечному користуванню приладами.
За заявою ОСОБА_2 від 13 вересня 2019 року, вхідний номер №ЗГ-9889-810-0919, 19 вересня 2019 року представниками АТ «Київоблгаз» проведено обстеження системи газопостачання будинку АДРЕСА_4 . За результатами обстеження представником АТ «Київоблгаз» Грищенко Л.П. складено акт-обстеження, з якого вбачається, що згідно з проектною документацією газовий стояк та загальний відключаючий кран на стояку знаходиться на подвір`ї тієї частини будинку, що належить позивачам. При відключенні цього крану відбувається відключення обох частин будинку одночасно. Окремі відключаючи крани встановлені на частині будинку позивача і на частині будинку відповідача.
Вказані обставини підтверджуються також актом депутата Броварської міської ради Київської області Зінченком М.А. від 19 вересня 2019 року.
Під час проведення судової будівельно-технічної експертизи судовим експертом Стасюком М.Ю. при візуально-інструментальному обстеженні встановлено, що будинок фактично поділений на дві частини, які мають окремі ізольовані входи і огороджені земельні ділянки. До квартири 2 , що виділяється, згідно з технічною документацією від 23 жовтня 2018 року відносяться наступні господарські будівлі та споруди: літня кухня - гараж літ «Л», погріб під «Л», частина тротуару, ворота з хвірткою та частина огорожі. Всі вони розташовані на земельній ділянці 0,0394 га, що належить ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на підставі витягу з Державного реєстру речових прав від 03 березня 2018 року.
За результатами проведеної судової будівельно-технічної експертизи встановлено, що дійсна ринкова вартість житлового будинку АДРЕСА_1 з урахуванням вартості земельної ділянки складає 3580755 грн. 00 коп. Вартість частини будинку, що складається з приміщень позначених у технічному паспорті від 23 жовтня 2018 року, виготовленому ТОВ «Укрінвентарексперт» як квартира 2 , загальною площею 158,3 кв.м, житловою площею 72,2 кв.м, з надвірними будівлями і спорудами: літня кухня - гараж літ «Л», погріб під «Л», ворота з хвірткою №1 ,частина огорожі №2 та частина тротуару (без урахування вартості земельної ділянки) складає 1866627 грн. 00 коп.
Згідно з висновком судового експерта Стасюк М.Ю. за результатами проведеної судової будівельно-технічної експертизи № 31/08/20 від 31 серпня 2020 року, з технічної точки зору у відповідності до вимог державних будівельних норм та правил чинних на території України, виділити позивачам в натурі приміщення житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, позначені у технічному паспорті від 23 жовтня 2018 року як квартира 2 загальною площею 158,3 кв.м, житловою площею 72,2 кв.м є можливим з відступами від ідеальних часток. Частка, яка виділяється позивачам становить 67/100, тобто з відступом від ідеальної частки у грошову виразі - 467 310 грн. 00 коп.
З акту перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм і правил від 15 червня 2016 року, виданого відділом Державного архітектурно-будівельного контролю Броварської міської ради Київської області, вбачається, що замовниками будівництва ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у 2003 році без документу, що надає право на виконання будівельних робіт виконані будівельні роботи з реконструкції житлового будинку по АДРЕСА_4 а саме, до житлового будинку позначеного літ «А1», добудовано житлову прибудову літ. «А3-1», розмірами в плані 13,53х9,76 м і прибудову літ «а7», розмірами в плані більших сторін 1,89 м х 1,49 м, також без документу, що надає право на виконання будівельних робіт ОСОБА_2 ОСОБА_3 виконані будівельні роботи з будівництва літньої кухні гаража з погребом (Літ «Л» літ «л»).
Згідно з частиною першою статті 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.
Відповідно до частини четвертої статті 357 ЦК України співвласник житлового будинку, іншої будівлі, споруди може зробити у встановленому законом порядку за свій рахунок добудову (прибудову) без згоди інших співвласників, якщо це не порушує їхніх прав. Така добудова (прибудова) є власністю співвласника, який її зробив, і не змінює розміру часток співвласників у праві спільної часткової власності.
Відповідно до статті 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.
Відповідно до ч. 1 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.
Відповідно до ч. 2 ст. 364 ЦК України якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки.
Відповідно до ч. 3 ст. 364 ЦК України у разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.
Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників, то з урахуванням конкретних обставин такий поділ (виділ) можна провести з несуттєвим відступленням від розміру ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась.
Визначальним для виділу частки або поділу нерухомого майна в натурі, яке перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування майном, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу майна відповідно до часток співвласників.
Оскільки учасники спільної часткової власності мають рівні права щодо спільного майна пропорційно своїй частці в ньому, то, здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), суд повинен передати співвласнику частину нерухомого майна, яка відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо, без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню майна.
Якщо в результаті поділу (виділу) співвласнику передається частина нерухомого майна, яка перевищує його частку, суд стягує з нього відповідну грошову компенсацію і зазначає в рішенні про зміну часток у праві власності на це майно.
Такі правові висновки викладені у постанові Верховного Суду від 15 травня 2019 року у справі № 278/947/17 (провадження №61-43363св18).
Враховуючи вищенаведені обставини, а також положення ст. 364 ЦК України та висновок судового експерта Стасюк М.Ю. за результатами проведеної судової будівельно-технічної експертизи № 31/08/20 від 31 серпня 2020 року, вбачається, що з технічної точки зору у відповідності до вимог державних будівельних норм та правил чинних на території України, виділити позивачам в натурі приміщення житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, позначені у технічному паспорті від 23 жовтня 2018 року як квартира 2 загальною площею 158.3 кв.м. житловою площею 72.2 кв.м є можливим з відступами від ідеальних часток. Частка, яка виділяється позивачам становить 67/100, тобто з відступом від ідеальної частки у грошову виразі - 467 310 грн 00 коп., суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку в частині відмови у виплаті грошової компенсації у розмірі 467 310 грн 00 коп., оскільки судом встановлено, що частки квартири 2 є більшою, отже у власника квартири 2 виникає обов`язок по сплаті компенсації іншому співвласнику.
З урахуванням викладеного, оскільки внаслідок виділу майна у натурі відбулося відхилення від розміру ідеальних часток співвласників, колегія суддів приходить до висновку про скасування рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 06 березня 2023 року в частині відмови у виплаті грошової компенсації з ухваленням в цій частині нового судового рішення, яким стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову компенсації у розмірі 467310 грн 00 коп.
Таким чином, доводи апеляційної скарги заслуговують на увагу суду апеляційної інстанції.
З урахуванням викладеного суд апеляційної інстанції вважає, що майнове право відповідача було порушено позивачем.
Відповідно до ч.13 ст.141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
За таких обставин, апеляційний суд вважає, що відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 13254,90 грн - сплачений при подачі апеляційної скарги.
Відповідно до частини першої статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Таким чином, апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги заслуговують на увагу, висновки суду в частині відмови у виплаті грошової компенсації не відповідають вимогам закону, рішення суду першої інстанції в цій частині ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального права, і підлягає скасуванню, з ухваленням нового рішення про задоволення цих вимог відповідно до ст. 376 ЦПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.374, 376 ЦПК України, суд,
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Апеляційну скаргу адвоката Дударенко Анни Михайлівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 задовольнити.
Рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 06 березня 2023 року скасувати в частині відмови у виплаті грошової компенсації та ухвалити в цій частині нове судове рішення.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію у розмірі 467310 (чотириста шістдесят сім тисяч триста десять) грн 00 коп..
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 13254 грн 90 коп..
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.
Реквізити сторін:
Позивач: ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_8 .
Відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_9 .
Повний текст постанови складено «16» травня 2023 року.

Головуючий суддя                                                                Л.П. Сушко

Судді                                                                                       С.В. Кулікова
 
                                                                                                                                                                                                                                                         В.І. Олійник