ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
29 травня 2023 року           справа №520/3534/22 

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі суддів: Гайдара А.В.,  Казначеєва Е.Г., Сіваченка І.В., секретар судового засідання Передерій Є.О., за участю представника позивача – Рижик С.О., представника відповідача – Вишнякової А.М. ( в режимі відеокоференції), розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 27 грудня 2022 року (головуючий суддя І інстанції Молочна І.С.), складеного в повному обсязі 27 грудня 2022 року у справі № 520/3534/22 за позовом Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

                                                            ВСТАНОВИВ:

Спеціалізована прокуратура у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил звернулась до суду з позовом до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (з урахуванням уточнень) про:
- визнання протиправною постанову від 19.01.2022 у виконавчому провадженні №67912984 про накладення штрафу за невиконання без поважних причин рішення суду у справі №520/1625/21 на суму 5100 (п`ять тисяч сто) грн. 00 коп.;
- скасування постанови від 19.01.2022 у виконавчому провадженні №67912984 про накладення штрафу за невиконання без поважних причин рішення суду у справі №520/1625/21 на суму 5100,00 грн. 
Рішенням  Донецького окружного  адміністративного  суду від 27 грудня 2022 року у справі № 520/3534/22 відмовлено у задоволені позовних вимог.
Не погодившись із судовим рішенням, Спеціалізована прокуратура у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просила суд скасувати рішення суду першої інстанції, прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що у зв`язку з незрозумілістю судового рішення, прокуратурою подано заяву про його роз`яснення, що в свою чергу є підставою для зупинення строку для виконання такого рішення.
На підставі зазначеного, вважає, що постанова державного виконавця про накладення штрафу за невиконання судового рішення має бути скасована, як така, що прийнята передчасно.
Представник позивача в судовому засіданні підтримала доводи апеляційної скарги, просила її задовольнити.
Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала проти доводів апеляційної скарги, просила залишити її без задоволення та рішення суду першої інстанції – без змін.
Суд апеляційної інстанції, заслухав доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, перевірив матеріали справи і обговорив доводи апеляційної скарги, перевірив юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідив правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції – залишити без змін, з наступних підстав.
Судом першої та апеляційної інстанції встановлено, рішенням Харківського окружного адміністративного суду від  06.04.2021 у справі №520/1625/21 в задоволенні позову ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора, Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону, Спеціалізованої прокуратура у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання нарахувати та виплатити щомісячну додаткову грошову винагороду – відмовлено.
Постановою Другого апеляційного адміністративного суду 10.08.2021 у справі №520/1625/21 апеляційну скаргу рішення Харківського окружного адміністративного суду від 06.04.2021 по справі №520/1625/21 скасовано. Прийнято постанову, якою вищевказаний позов задоволено частково, зокрема, зобов`язано Спеціалізовану прокуратуру у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил нарахувати та виплатити ОСОБА_1 щомісячну додаткову грошову винагороду за період з 24.02.2015 по 28.02.2018.
15.12.2021 державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження №67912984 за виконавчим листом у справі №520/1625/21, виданим 17.11.2021 Харківським окружним адміністративним судом та надано боржнику 10 днів на виконання рішення суду 
Постанову від 15.12.2021 отримано позивачем  28.12.2021
19.01.2022 державним виконавцем прийнято постанову про накладення штрафу у виконавчому провадженні №67912984, якою за невиконання рішення суду без поважних причин накладено на боржника - Спеціалізовану прокуратурою у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил штраф на користь держави в розмірі 5100,00 грн.
Постанова отримана позивачем засобами поштового зв`язку 01.02.2022.
Позивач не погодившись з прийнятою державним виконавцем постановою про стягнення штрафу в розмірі 5100 грн., звернувся до суду з даним адміністративним позовом. 
Відмовляючи у задоволені позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що постанова державного виконавця є правомірною.
Суд апеляційної інстанції погоджує висновки суду першої інстанції з наступних підстав.
За ст. 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.
Відповідно до ст.ст. 14, 370 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Частиною 4 ст. 372 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом.
Спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 1404-VIII).
Пунктом 16 частини третьої статті 18 Закону № 1404-VIII передбачено право виконавця під час здійснення виконавчого провадження накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.
Відповідно до частин першої-третьої статті 63 Закону № 1404-VIII за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.
У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.
Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.
Статтею 75 Закону №1404-VIII визначено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.
З вищевикладеного слідує, що правовою підставою для накладення державним виконавцем на боржника штрафу у межах виконавчого провадження є невиконання ним судового рішення у встановлений строк без поважних причин.
При цьому, застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і націлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження, як завершальної стадії судового провадження.
Судами встановлено, що станом на 19.01.2022 постанову Другого апеляційного адміністративного суду 10.08.2021 у справі №520/1625/21 не виконано, чим порушено принцип обов`язковості судового рішення.
Спірна постанова про накладення штрафу державним виконавцем надіслана боржнику у встановлені законом строки і отримана боржником, що підтверджується матеріалами справи та не заперечується позивачем.
При цьому, колегія суддів вважає неприйнятними доводи апеляційної скарги щодо  посилання скаржника на подання заяви про роз`яснення судового рішення, яке підлягає виконанню, у зв`язку з його незрозумілістю, що є підставою для зупинення строку його виконання, оскільки вказана заява подана прокуратурою вже після прийняття оскаржуваної постанови, а саме 21.01.2022.
З огляду на зазначене суд вважає, що викладені позивачем обставини не є поважними причинами невиконання  рішення суду.
При цьому, суд звертає увагу, що формальний підхід до виконання судового рішення, як-то ведення переписки між державними органами та/або іншими юридичними та/або фізичними особами, яка не забезпечує реальне виконання рішення суду, не можуть вважатися достатніми та вичерпними заходами для його повного та фактичного виконання.
За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає вірним висновок суду першої інстанції про правомірність оскаржуваною постанови про накладення штрафу.
З урахуванням зазначеного, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що доводи апелянта про відсутність правових підстав у державного виконавця для винесення постанови про накладення штрафу на боржника є необґрунтованими, тому постанова про накладення штрафу за невиконання рішення суду є правомірною та не підлягає скасуванню.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.
Відповідно до положень ч.1 ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду – без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції – без змін, оскільки суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а  доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.  
З урахуванням відсутності технічної можливості проголошення судового рішення в режимі відео конференції відповідно до ч.4 ст.229 та ч.4 ст.250 КАС України суд підписує рішення без його проголошення.
Керуючись статтями  271, 272, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
                                                   
                                                      ПОСТАНОВИВ:
                                                   
Апеляційну скаргу Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил – залишити без задоволення. 
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 27 грудня 2022 року у справі № 520/3534/22 – залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку встановленому ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання  повного судового рішення.
Повне судове рішення виготовлено та підписано колегією суддів 29 травня 2023 року.

Судді                                                                                                             А.В. Гайдар
                                                                                                                      Е.Г. Казначеєв
                                                                                                               І.В. Сіваченко