ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 620/674/23                                                         Суддя першої інстанції: Поліщук Л.О.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  28 червня 2023 року                                                                                            м. Київ
          
Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:
судді-доповідача          - Степанюка А.Г.,
суддів                    - Бєлової Л.В., Бужак Н.П.,
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на прийняте за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 27 березня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИЛА:
У січні 2023 року ОСОБА_1 (далі - Відповідач, ОСОБА_1 ) звернувся до Чернігівського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (далі - Відповідач, ГУ ПФ в Чернігівській області) про:
- визнання протиправними дій Відповідача щодо неврахування для обчислення пенсії Позивача з дати призначення пенсії, доходу за період з 1986 року по 1990 рік згідно довідки про суму заробітної плати від 20.10.2021 № 12/04-02/5697, виданої відділом по справам архівів (муніципальний архів) адміністрації міста Новий Уренгой російської федерації; архівної довідки від 20.10.2021 № 12/04-02/5698, яка видана адміністрацією міста Новий Уренгой, відділом по справам архівів (муніципальний архів) російської федерації; архівної довідки від 20.10.2021 № 12/04-02/5696, яка видана адміністрацією міста Новий Уренгой, відділом по справам архівів (муніципальний архів) російської федерації;
- зобов`язання ГУ ПФ в Чернігівській області врахувати для обчислення пенсії ОСОБА_1 з дати призначення пенсії заробітну плату за період з 1986 року по 1990 рік згідно довідки про суму заробітної плати від 20.10.2021 № 12/04-02/5697, виданої відділом по справам архівів (муніципальний архів) адміністрації міста Новий Уренгой російської федерації; архівної довідки від 20.10.2021 № 12/04-02/5698, яка видана адміністрацією міста Новий Уренгой, відділом по справам архівів (муніципальний архів) російської федерації; архівної довідки від 20.10.2021 №  12/04-02/5696, яка видана адміністрацією міста Новий Уренгой, відділом по справам архівів (муніципальний архів) російської федерації.
Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 27.03.2023 позов задоволено частково:
- визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо перерахунку розміру пенсії ОСОБА_1 з моменту її призначення - з 31.01.2022, без урахування Архівної довідки про заробітну плату від 20.10.2021 №  12/04-02/5697, виданої відділом у справах архівів (муніципальний архів) адміністрації міста Новий Уренгой, в якій зазначено дані про заробітну плату Позивача за період його роботи в Українській нафтогазорозвідувальній експедиції глибокого буріння об`єднання «Запукргеологія»;
- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області з 31.01.2022 здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з врахуванням Архівної довідки про заробітну плату від 20.10.2021 №12/04-02/5697, виданої відділом у справах архівів (муніципальний архів) адміністрації міста Новий Уренгой, та враховуючи раніше виплачені суми.
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.
Крім того, стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ПФ в Чернігівській області на користь ОСОБА_1 понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4  000,00 грн.
При цьому суд першої інстанції виходив з того, що факт роботи ОСОБА_1 в Українській нафтогазорозвідувальній експедиції глибокого буріння об`єднання «ЗапУкргеологія» та на Новоуренгойському автотранспортному підприємстві об`єднання «ЗапУкргеологія» з лютого 1986 року по травень 1990 року, що підтверджується матеріалами справи, не заперечується й Відповідачем, цей період роботи зараховано до трудового стажу Позивача, а неможливість здійснення перевірки первинних документів, на підставі якої видана архівна довідка від 20.10.2021 №12/04/02/5697, через знаходження установи на територій російської федерації, не може мати негативних наслідків для особи.
Відмовляючи у задоволенні іншої частини позовних вимог, суд зазначив, що архівні довідки від 20.10.2021 №12/04-02/5698 та №12/04-02/5696 не містять відомостей про заробітну плату Позивача, а матеріалами справи не підтверджується їх врахування Відповідачем яке на момент призначення пенсії, так і на час перегляду підстав її призначення. 
Крім того, суд присудив до стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Відповідача на користь Позивача 4  000 грн витрат на професійну правничу допомогу, зменшивши їх з 15  000 грн з огляду на критерії розумності, пропорційності та співмірності.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду, Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати його та постановити нове, яким відмовити у задоволенні адміністративного позову у повному обсязі. В обґрунтування своїх доводів зазначає, що судом не враховано у повній мірі приписи ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які вимагають підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами. При цьому суд також залишив поза увагою об`єктивну неможливість провести перевірку чи зустрічну звірку спірних обставин через місцезнаходження установи в російській федерації. Окремо звертає увагу, що 11.06.2022 російська федерації денонсувала Угоду про гарантії прав громадян держав-учасниць СНД у галузі пенсійного забезпечення, що також не було враховано судом першої інстанції. Підкреслює, що судом також не взято до уваги приписи постанови Кабінету Міністрів України від 16.12.2020 №1279, за яким фінансування виплати пенсій здійснюється Пенсійним фондом України, а не ГУ ПФ в Чернігівській області.
Щодо розподілу судових витрат в частині стягнення з Відповідача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 4  000 грн зазначає, що вони є неспівмірними із складністю справи, а також є необґрунтованими з огляду на те, що надані Позивачем документи не містять детального опису виконаних робіт.
Після усунення визначених в ухвалі від 02.05.2023 про залишення апеляційної скарги без руху недоліків ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 22.05.2023 відкрито апеляційне провадження у справі, встановлено строк для подачі відзиву на апеляційну скаргу та витребувано матеріали справи з суду першої інстанції, які надійшли 19.06.2023.
Відзиву на апеляційну скаргу не надійшло.
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 20.06.2023 справу призначено до розгляду у порядку письмового провадження.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Оскільки рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог не є предметом апеляційного оскарження, то судова колегія вважає за необхідне здійснювати перевірку законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції у межах доводів та вимог апеляційної скарги ГУ ПФ в Чернігівській області.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, виходячи з такого.
Як вбачається з матеріалів справи та було встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 13.04.2022 звернувся до ГУ ПФ в Чернігівській області із заявою про призначення пенсії за віком (а.с. 84-85). Разом із цією заявою було надано, зокрема:
- архівну довідку від 20.10.2021 № 12/04-02/5697, видану відділом у справах архівів (муніципальний архів) адміністрації міста Новий Уренгой, в якій зазначено відомості про заробітну плату ОСОБА_1 за період його роботи в Українській нафтогазорозвідувальній експедиції глибокого буріння об`єднання «ЗапУкргеологія» та Новоуренгойського автотранспортного підприємства об`єднання «ЗапУкргеологія» з 1986 року по 1990 рік. Указана довідка видана на підставі особистих карткок форми Т-2, особистих рахунків по нарахуванню заробітної плати (а.с. 34);
- архівну довідку від 20.10.2021 № 12/04-02/5696, видану відділом у справах архівів (муніципальний архів) адміністрації міста Новий Уренгой, про те, що Позивач працював: з 17.07.1985 по 30.04.1987 в Українській нафтогазорозвідувальній експедиції глибокого буріння об`єднання «Запукргеологія»; з 01.05.1987 по 26.06.1990 на Новоуренгойському автотранспортному підприємстві об`єднання «ЗапУкргеологія» (а.с. 35);
- архівну довідку від 20.10.2021 № 12/04-02/5698, видану відділом у справах архівів (муніципальний архів) адміністрації міста Новий Уренгой, яка відображає інформацію щодо створення, реорганізації та ліквідації Української нафтогазорозвідувальної експедиції глибокого буріння об`єднання «ЗапУкргеологія», Новоуренгойського автотранспортного підприємства об`єднання «ЗапУкргеологія» (а.с. 36).
ОСОБА_1 з 31.01.2022 призначено пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», що підтверджується випискою з пенсійної справи позивача (а.с. 88-95).
У подальшому 02.05.2022 Позивач звернувся до Відповідача із заявою про перерахунок пенсії у зв`язку з поданням додаткових документів (довідки про заробітну плату за 5 років) (а.с. 96-98).
Судом першої інстанції встановлено, що за наслідками розгляду заяви ОСОБА_1 від 17.10.2022 №8228/Б-2500-22 ГУ ПФ в Чернігівській області листом від 14.11.2022 №9482-8228/Б-02/8-2500/22 повідомило Позивача про те, що рішення про призначення йому пенсії за віком відповідно до заяви від 13.04.2022 приймалося за принципом єдиної черги завдань та єдиної черги спеціалістів спеціалістами іншої області. 
У листі вказано, що при призначенні пенсії була врахована заробітна плата за період роботи з лютого 1986 року по травень 1990 року відповідно до довідки від 20.10.2021 № 12/04-02/5697. Також у листі зазначено, що взяти до уваги зазначену довідку про заробітну плату не має можливості, оскільки вона не підтверджена первинними документами. 
Крім іншого, повідомлено, що у вересні 2022 року електронну справу Позивача переглянуто та приведено у відповідність з 31.01.2022. 
Окремо зауважено, що зробити запит щодо перевірки обґрунтованості та достовірності видачі зазначеної вище довідки не має можливості, оскільки АТ «Укрпошта» з 24.02.2022 тимчасово припинила приймання всіх видів міжнародних поштових відправлень, призначених до російської федерації (а.с. 54-55).
На підставі встановлених вище обставин, виходячи з системного аналізу приписів ст. 46 Конституції України, ст. ст. 8, 24, 40, 44, 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон), Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 (далі - Порядок №22-1), а також ряду правових позицій Верховного Суду, суд першої інстанції дійшов висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог з огляду на підтвердження належними і допустимими доказами наявності у Позивача трудового стажу у період з лютого 1986 року по травень 1990 року та, відповідно, наявності правових підстав для врахування отриманого за цей період заробітку при обчисленні пенсії.
З таким висновком суду першої інстанції не можна не погодитися з огляду на таке.
Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 8 Закону право на отримання пенсій мають, зокрема, громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж.
Приписи ч. 4 ст. 24 Закону визначають, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
Судом першої інстанції правильно встановлено, що у період лютий 1986 року - травень 1990 року нормами чинного на той час законодавства було передбачено наступне.
Право на державну пенсію мають працівники та службовці (пп. «а» ч. 1 ст. 1 Закону СРСР «Про державні пенсії» від 14.07.1956).
Право на трудову пенсію мають особи, зайняті суспільно корисною працею, при додержанні інших умов, передбачених Законом, зокрема особи, які працюють на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях, кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності і господарювання, або на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах - за умови сплати підприємствами та організаціями страхових внесків у Пенсійний фонд СРСР (пп. «а» ч. 1 ст. 3 3 Закону СРСР «Про пенсійне забезпечення громадян в СРСР» від 15.05.1990 № 1480-І).
У свою чергу, відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або у разі відсутності після 1 липня 2000 року 60 місяців страхового стажу, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року незалежно від перерв.
За вибором особи, яка звернулася за призначенням пенсії, з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії, виключаються періоди до 60 календарних місяців страхового стажу, з урахуванням будь-яких періодів незалежно від перерв, що включаються до страхового стажу згідно з абзацом третім частини першої статті 24 цього Закону, та будь-якого періоду страхового стажу підряд за умови, що зазначені періоди в сумі складають не більш як 10 відсотків тривалості страхового стажу, врахованого в одинарному розмірі.
Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.
За правилами ч. ч. 1-3 статті 44 Закону призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом.
Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи.
Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії визначається правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.
Призначення пенсії за віком здійснюється автоматично (без звернення особи) у разі набуття застрахованою особою права на призначення пенсії за віком при досягненні пенсійного віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону, на підставі відомостей, наявних у системі персоніфікованого обліку, якщо до досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, особа не повідомила про бажання одержувати пенсію з більш пізнього віку.
У разі відсутності в системі персоніфікованого обліку даних про страховий стаж, необхідний для призначення пенсії за віком (у тому числі за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку), територіальний орган Пенсійного фонду інформує застраховану особу, у тому числі через її особистий електронний кабінет на веб-порталі електронних послуг Пенсійного фонду, про відсутність таких відомостей та необхідність їх подання (за наявності). Документи про страховий стаж можуть бути подані до територіального органу Пенсійного фонду або через особистий електронний кабінет на веб-порталі електронних послуг Пенсійного фонду.
Органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.
Пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку (п. 1 ч. 1 ст. 45 Закону).
Згідно пп. 2 п. 2.1 Порядку № 22-1 особи, яким пенсія призначається відповідно до міжнародних договорів (угод) у галузі пенсійного забезпечення, надають документи про стаж, передбачені Порядком підтвердження наявного трудового стажу, а за періоди роботи після 01 січня 2004 року додатково надається інформація, отримана органами, що призначають пенсію, від відповідних фондів держав - учасниць міжнародних договорів (угод) у галузі пенсійного забезпечення (в довільній формі) про сплату страхових внесків.
Абзацом 2 підпункту 3 пункту 2.1 Порядку №22-1 передбачено, що за бажанням пенсіонера ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) по 30 червня 2000 року (додаток 5) із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам.
Відповідно до п. 2.10 Порядку № 22-1 довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами. У випадках, коли архівні установи не мають можливості видати довідку за встановленою формою з розшифровкою виплачених сум за видами заробітку, вони можуть видавати довідки, що відповідають даним, наявним в архівних фондах, без додержання цієї форми. Установлення заробітку для обчислення пенсії на підставі показань свідків не допускається. Виписка зі штатного розпису про посадовий оклад, профспілкові квитки, квитки партій та рухів, громадських об`єднань не є документами, що засвідчують фактичний заробіток для обчислення розміру пенсії.
Отже, підставою для призначення пенсії є відповідний стаж роботи, який повинен бути підтверджений належними документами, зокрема, трудовою книжкою.
Згідно п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. 
Матеріали справи свідчать, що у період з лютого 1986 по травень 1990 року ОСОБА_1 працював в Українській нафтогазорозвідувальній експедиції глибокого буріння об`єднання «ЗапУкргеологія» та на Новоуренгойському автотранспортному підприємстві об`єднання «ЗапУкргеологія», що підтверджується записами трудової книжки від 18.07.1979 серії НОМЕР_1 (а.с. 37-46) та архівною довідкою від 20.10.2021 №  12/04-02/5696 (а.с. 35).
При цьому, як правильно акцентовано увагу Чернігівським окружним адміністративним судом, 31.01.2022 Позивачу була призначена пенсія за віком, а при обчисленні її розміру територіальним органом Пенсійного фонду України була врахована, зокрема, архівна довідка від 20.10.2021 № 12/04-02/5697, про що свідчить розрахунок пенсії (а.с. 89-95). Однак, у вересні 2022 року при перегляді електронної пенсійної справи ОСОБА_1 . ГУ ПФ в Чернігівській області дійшло висновку про неможливість врахування вказаної довідки, оскільки вона не підтверджена первинними документами, а також у зв`язку з неможливістю пенсійного органу зробити відповідний запит до установи, що розташована на території російської федерації.
Разом з тим, такі аргументи органу Пенсійного фонду України є помилковими, оскільки аналіз змісту архівної довідки від 20.10.2021 №12/04-02/5697 свідчить, що остання містить посилання на розрахункові відомості та первинні документи, на підставі яких вона видана. Крім того, зазначена архівна довідка завірена печаткою відділу у справах архівів (муніципальний архів) адміністрації міста Новий Уренгой, містить відомості про фактичну суму заробітної плати ОСОБА_1 за період його роботи в Українській нафтогазорозвідувальній експедиції глибокого буріння об`єднання «Запукргеологія» та на Новоуренгойському автотранспортному підприємстві об`єднання «ЗапУкргеологія» з лютого 1986 року по травень 1990 року.
До того ж відомості, які містяться в архівній довідці від 20.10.2021 №  12/04-02/5697, у повній мірі узгоджуються із записами трудової книжки Позивача від 18.07.1979 серії НОМЕР_1 (а.с. 37-46) та архівною довідкою від 20.10.2021 №  12/04-02/5696.
Крім іншого, як вже було підкреслено раніше, факт роботи ОСОБА_1 в Українській нафтогазорозвідувальній експедиції глибокого буріння об`єднання «Запукргеологія» та на Новоуренгойському автотранспортному підприємстві об`єднання «ЗапУкргеологія» з лютого 1986 року по травень 1990 року ГУ ПФ в Чернігівській області не заперечується, вказаний період роботи пенсійним органом враховано ОСОБА_1 до страхового стажу, як на момент призначення пенсії, так і на момент перегляду підстав її обчислення ГУ ПФУ в Чернігівській області (а.с.  77-78, 103).
У площині наведеного судовою колегією враховується, що обов`язковою умовою для обчислення пенсії з урахуванням заробітної плати за період роботи до 1 липня 2000 року є підтвердження нарахування такої заробітної плати первинними документами. Іншого чинним законодавством не передбачено.
Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 17.03.2015 у справі № 21-11а15.
І хоча разом з архівною довідкою від 20.10.2021 №12/04-02/5697 ОСОБА_1 не було надано ГУ ПФ в Чернігівській області первинних документів, як того вимагають положення Закону, судова колегія вважає за необхідне зазначити, що неможливість проведення звірки не може ставити у залежність питання про призначення (перерахунок) пенсії відповідній особі з огляду на таке.
Так, Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.
Указами Президента України № 133/2022 від 14.03.2022, № 259/2022 від 18.04.2022, № 341/2022 від 17.05.2022, 573/2022 від 12.08.2022 та від 07.11.2022 № 757/2022 строк дії режиму воєнного стану продовжувався.
Крім того, постановою Кабінету Міністрів України від 29.11.2022 № 1328 було вирішено вийти з Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення, вчиненої 13.03.1992 у м. Москві.
Разом з тим, судова колегія зауважує, що Позивач набув трудовий стаж, звернувся за призначенням пенсії, у тому числі зі спірними документами (довідками), які були отриманні останнім до введення воєнного стану в Україні у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України.
Відтак, на переконання колегії суддів, всі первинні документи не можуть піддаватися сумніву та позбавляти особу права на перерахунок пенсії лише з тих підстав, що Україною у зв`язку з військовою агресією російської федерації припинено співробітництво та обмін поштою з країною-агресором та неможливістю надати запит на звірку достовірності відомостей архівної довідки від 20.10.2021 №12/04-02/5697 про розмір виплаченої ОСОБА_1 заробітної плати за період з лютого 1986 року по травень 1990 року.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» від 23.02.2016 було констатовано, що Консультативний висновок Міжнародного Суду, що розуміється в сукупності з виступами і поясненнями деяких членів суду, чітко показує, що в ситуаціях, подібних до тих, що наводяться в цій справі, зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих defacto органів та інститутів [окупаційної влади] далеко від абсолютного. Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами.
За таких обставин колегія суддів не може не погодитися з висновками суду першої інстанції про те, що Позивач не може бути позбавлений свого права, що стосується предмету позову, через неможливість здійснити перевірку первинних документів внаслідок того, що організація, в якій вони мають перебувати, знаходиться на території російської федерації.
Відтак є обґрунтованим і таким, що відповідає нормам матеріального права висновок Чернігівського окружного адміністративного суду про наявність правових підстав для покладення на ГУ ПФ в Чернігівській області обов`язку із здійснення з 31.01.2022 перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1 з урахуванням архівної довідки від 20.10.2021 №12/04-02/5697, з урахуванням раніше виплачених сум.
З приводу аргументів апеляційної скарги про те, що із набранням чинності постановою Кабінету Міністрів України від 16.12.2020 №1279, якою визначено, що фінансування виплати пенсій здійснює Пенсійний фонд України, судова колегія вважає за необхідне зазначити, що порядок фінансування виплат на виплату пенсії у розрізі спірних правовідносин не може мати вплив на право особи на перерахунок пенсії.
Надаючи оцінку доводам апеляційної скарги щодо безпідставності стягнення за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ПФ в Чернігівській області на користь ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу в сумі 4  000,00 грн, судова колегія вважає за необхідне зазначити таке.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, на підтвердження витрат на правничу допомогу представником Позивача були подані:
- копія договору про надання правничої (правової) допомоги від 09.12.2022 (а.с. 56-61), у п. 4.3 якого встановлено, що за надання правничої допомоги клієнт сплачує АК «Гринь та партнери» гонорар у фіксованій сумі у розмірі 15  000 грн;
- копія звіту від 18.01.2023 (а.с. 62-64).
На підставі встановлених вище обставин, виходячи з положень ст. ст. 132, 134, 139 КАС України, а також позицій Верховного Суду, суд першої інстанції прийшов до висновку про завищення Позивачем належної до присудження за рахунок Відповідача суми витрат на професійну правничу допомогу у наявності обґрунтованих підстав для її зменшення до 4  000,00 грн.
З такими висновками суду першої інстанції не можна не погодитися з огляду на таке.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове судове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Згідно ч. 1 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
За правилами п. 1 ч. 3 ст. 132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Приписи ч. ч. 1, 2 ст. 134 КАС України визначають, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Положення ч. 3 ст. 134 КАС України закріплюють для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Відповідно до ч. 4 ст. 134 КАС України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
При цьому в силу положень ч. 5 ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Згідно ч. 9 ст. 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.
Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.
При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація та досвід адвоката, фінансовий стан клієнта й інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним і враховувати витрачений адвокатом час.
Верховний Суд у постанові від 10.11.2022 у справі № 2040/6997/18 підкреслив, що, вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.
Cуд також має враховувати чи пов`язані ці витрати з розглядом справи, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес тощо.
Визначаючись із відшкодуванням понесених витрат на правничу допомогу, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.
Велика Палата Верховного Суду вказала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц).
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України», від 10.12.2009 у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12.10.2006 у справі «Двойних проти України», від 30.03.2004 у справі «Меріт проти України», заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.
Відтак, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та її адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо. 
У постанові від 10.11.2022 у справі № 640/24023/21 Верховний Суд також звернув увагу на те, положення КАС України покладають обов`язок доведення неспівмірності понесених витрат на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Цим правом, як було встановлено раніше, Відповідач скористався, наголошуючи у відзиві на позов на неспівмірності та непропорційності заявлених Позивачем до присудження суми витрат на професійну правничу допомогу, а також на відсутності детального опису виконаних робіт.
Судовою колегією враховується, що ця справа належить до справ незначної складності (є малозначна), її розгляд здійснювався судом у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін у порядку письмового провадження. Викладене, на переконання судової колегії, з урахуванням відповідних аргументів ГУ ПФ в Чернігівській області, об`єктивно свідчить, що розмір заявленої до присудження суми витрат на професійну правничу допомогу в сумі 15  000,00 грн є явно завищеним.
Таким чином, враховуючи категорію складності цієї справи (малозначна), ненадання доказів виняткового значення цієї справи для Позивача та обґрунтувань неминучості і обов`язковості понесених останнім витрат саме у такому розмірі, суд першої інстанції з урахуванням аргументів Відповідача про неспівмірність заявлених до відшкодування судових витрат прийшов до правильного висновку, що останні з огляду на співрозмірність та пропорційність до предмету спору, а також часткове задоволення позовних вимог підлягають присудженню за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ПФ в Чернігівській області на користь ОСОБА_1 у розмірі 4  000,00 грн.
Викладеним спростовуються доводи апеляційної скарги Відповідача про неврахування судом першої інстанції принципів співмірності та пропорційності витрат на професійну правничу допомогу, заявлених до присудження Позивачем.
Щодо відсутності детального опису робіт на виконання положень ч. 4 ст. 134 КАС України суд апеляційної інстанції з урахуванням позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 28.12.2020 у справі №640/18402/19, звертає увагу на зміст цієї норми, яка запроваджена «для визначення розміру витрат», в той час як в межах цієї справи розмір гонорару адвоката встановлений сторонами договору у фіксованому розмірі, не залежить від обсягу послуг та часу витраченого представником Позивача, а отже є визначеним.
Судовою колегією враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Таким чином, судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а викладені в апеляційній скарзі доводи позицію суду першої інстанції не спростовують.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Приписи ст. 316 КАС України визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. ст. 134, 139, 242-244, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів, -  
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області - залишити без задоволення, а рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 27 березня 2023 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Суддя-доповідач                                                                      А.Г. Степанюк 

Судді                                                                                            Л.В. Бєлова

                                                                                                    Н.П. Бужак

Повний текст постанови складено та підписано 28 червня 2023 року.