ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 607/881/23	Головуючий у 1-й інстанції Багрій Т.Я. 	
Провадження № 33/817/273/23 	Доповідач - Тиха І.М.	
Категорія - ч.2 ст.130,ст.124 КУпАП   	  	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 червня 2023 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Тиха І.М. розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Черніцького І.Р. на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 25 січня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124, ч. 2 ст. 130 КУпАП,-
                                       ВСТАНОВИЛА:
       Цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ч. 2 ст. 130 КУпАП та у відповідності до ст. 36 КУпАП накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі 2 тисячі неоподатковуваних мінімумів доході громадян, що становить 34 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 роки, без оплатного вилучення транспортного засобу. 
Цією ж постановою стягнуто із ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 536 грн. 80 коп.
       Згідно з постановою суду, ОСОБА_1 26 грудня 2022 року о 09 год. 40 хв. на автомобільній дорозі М-19 Доманово-Ковель-Чернівці-Теребче, керуючи транспортним засобом марки Сітроен Берлінго, номерний знак НОМЕР_1 , на перехресті, здійснюючи поворот ліворуч, не пропустив автомобіль, який рухався навпроти нього, внаслідок чого відбулось ДТП з транспортним засобом марки Форд, номерний знак НОМЕР_2 , в результаті якого транспортні засоби отримали пошкодження з матеріальними збитками. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 16.13 ПДР України .
       Крім того, ОСОБА_1 , будучи раніше притягнутим до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП згідно постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11 липня 2022 року, 26 грудня 2022 року о 09 год. 40 хв. на автомобільній дорозі М-19 Доманово-Ковель-Чернівці-Теребче, керував транспортним засобом марки Сітроен Берлінго, номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме, різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, нечітка вимова. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці ДТП із застосуванням алкотестеру «Драгер 6820», а також проїхати в медичний заклад категорично відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України .
       В апеляції адвокат Черніцький І.Р. просить поновити строк на апеляційне оскарження, постанову суду скасувати та ухвалити нову, якою ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП провадження закрити на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, а провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 . Закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
       Обґрунтовує поважність причини пропуску строку апеляційного оскарження тим, що під час винесення оскаржуваної постанови ОСОБА_1 присутнім не був та не міг повідомити суд про причинити неявки, оскільки з 16 січня 2023 року по даний час проходить службу у військовій частині НОМЕР_3 , з 16 січня 2023 року по 29 березня 2023 року перебував в районі ведення бойових дій, що підтверджується копіює довідки №151 від 04 травня 2023 року.
       Вказує, що оскільки суд розглянув справу у відсутності ОСОБА_1 , останній був позбавлений можливості реалізувати в суді права, передбачені ст. 268 КУпАП, якими наділена особа, що притягується до адміністративної відповідальності.
       Зазначає, що в порушення вимог ст.266 КУпАП огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння не проводився у присутності свідків. Також матеріали справи не містять відеозапису, на якому було б зафіксовано огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп”яніння чи відмова водія від проходження огляду.
       Вважає, що письмові пояснення ОСОБА_1 , які містяться у матеріалах справи, є надуманими, такими, що не відповідають дійсності, та не підтверджені належними та допустимими доказами. При цьому вказує, що пояснення потерпілого ОСОБА_2 не є доказом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за ч. 2 ст. 130 КУпАП, оскільки за своїм змістом є доказом обставин ДТП.
       Посилається на те, що в матеріалах справи відсутнє направлення водія на огляд з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відомості про технічний пристрій за допомогою якого працівники поліції повинні були провести огляд водія на місці зупинки.
       Наголошує на тому, що рапорт ст. інспектора-чергового ВП №4 (м. Збараж) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області в контексті положень ст. 251 КУпАП не є доказом по справі, оскільки не містить фактичних даних на основі яких може бути встановленно наявність чи відсутність адмінправопорушення, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
       Звертає увагу на те, що Тернопільська комунальна лікарня, в яку ОСОБА_1 відмовився проїхати для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння не має права на проведення такого огляду, даний огляд має право проводити лише КНП “Тернопільський обласний медичний центр соціально-небезпечних захворювань” Тернопільської обласної ради.
       Розглянувши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступних висновків.
       Відповідно до вимог ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
       За таких обставин, клопотання адвоката Черніцького І.Р. про поновлення строку на апеляційне оскарження слід задовольнити, визнати поважною причину його пропуску, оскільки ОСОБА_1 не був присутній під час винесення постанови, а копію оскаржуваного рішення отримано 11 травня 2023 року, що підтверджується заявою про ознайомлення із матеріалами справи, та 15 травня 2023 року подано апеляційну скаргу.
       Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
       У відповідності до положень ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
       Згідно ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
       Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
       Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст. ст. 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.
З`ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст. 251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
       Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
       Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
       Зі змісту ст. 283 КУпАП вбачається, що постанова суду має бути вмотивованою.
       Зазначених вимог закону судом першої інстанції при розгляді справи не дотримано в повному обсязі, внаслідок чого поза увагою судді залишилися обставини, які мали суттєве значення для правильного вирішення даної справи.
       Свій висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 2 ст. 130 КУпАП, суд першої інстанції обгрунтував даними, які містяться у: 
- протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ №037248 від 26 грудня 2022 року, ОСОБА_1 26 грудня 2022 року о 09 год. 40 хв., на автомобільній дорозі М-19 Доманово-Ковель-Чернівці-Теребче, керуючи транспортним засобом марки Сітроен Берлінго, номерний знак НОМЕР_1 , на перехресті, здійснюючи поворот ліворуч, не пропустив автомобіль, який рухався навпроти нього, внаслідок чого відбулось ДТП з транспортним засобом марки Форд, номерний знак НОМЕР_2 , внаслідок чого транспортні засоби отримали пошкодження з матеріальними збитками;
- протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ №179769 від 26 грудня 2022 року, згідно з яким ОСОБА_1 , будучи раніше притягнутим до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП згідно постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11 липня 2022 року, 26 грудня 2022 року о 09 год. 40 хв., на автомобільній дорозі М-19 Доманово-Ковель-Чернівці-Теребче, керував транспортним засобом марки Сітроен Берлінго, номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме, різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, нечітка вимова. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці ДТП із застосуванням алкотестеру «Драгер 6820», а також проїхати в медичний заклад категорично відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України;
- письмовими поясненнями ОСОБА_1 про визнання вини, що містяться у протоколах про адміністративне правопорушення серії ААБ №179769 від 26 грудня 2022 року та серії ААБ №037248 від 26 грудня 2022 року у графі: «Пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення»;
- схемою місця ДТП, яка сталась 26 грудня 2022 року о 09 год. 50 хв. на автомобільній дорозі М-19 Доманово-Ковель-Чернівці-Тереблече, на якій відображено розташування транспортних засобів та їх пошкодження;
- письмовим поясненнями ОСОБА_2 від 26 грудня 2022 року, згідно якого 26 грудня 2022 року о 09 год. 30 хв. на автомобільній дорозі М-19 Доманово-Ковель-Чернівці-Тереблече, на перехресті с.Шляхтинці, керуючи автомобілем Форд Скорпіо, номерний знак НОМЕР_2 , рухався в сторону м.Тернопіль по головній дорозі. В цей час в його автомобіль в`їхав автомобіль Сітроен НОМЕР_1 , який не пропустив його і повертав ліворуч. Вийшовши зі свого автомобіля він побачив за кермом автомобіля марки Сітроен Берлінго водія, який представився ОСОБА_1 . Під час спілкуванням із ОСОБА_1 від нього було чути різкий запах алкоголю з порожнини рота, а також нечітка вимова;
- копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія БАБ №426845 від 26 грудня 2022 року, згідно якої ОСОБА_1 26 грудня 2022 року о 09 год. 40 хв., на автомобільній дорозі М-19 Доманово-Ковель-Чернівці-Теребча, керував транспортним засобом марки Сітроен Берлінго, номерний знак НОМЕР_1 , будучи позбавленим права керування транспортним засобом 11 липня 2022 року, а також не маючи полісу обов`язкового страхування власників наземних транспортних засобів;
- копією постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11 липня 2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальнотсі за ч.1 с.130 КУпАП;
- даними рапорту ст. інспектора-чергового ВП №4 (м.Збараж) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області Ничка А. від 26 грудня 2022 року, згідно якого 26 грудня 2022 року о 09:20 год. надійшло повідомлення ОСОБА_2 про те, що на трасі «М-19», поблизу с.Шляхтинці Тернопільського району, відбулось ДТП між автомобілями марки «Форд Скорпіон», номерний знак НОМЕР_2 та «Сітроен», номерний знак НОМЕР_1 . Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження.
       Відповідно до ч. 2 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, вчинене особою повторно протягом року.
       Згідно з пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
       Порядок проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, визначений ст. 266 КУпАП та передбачений затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17 грудня 2008 року «Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» (далі - Порядок направлення та огляду № 1103 від 17.12.2008 року) та регулюється Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 року № 1452/735 (далі - Інструкція № 1452/735 від 9 листопада 2015 року) і Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, які зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України № 1395 від 07 листопада 2015 року (далі — Інструкція № 1395 від 07 листопада 2015 року).
       Відповідно до ч. 2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 року № 1452/735 огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці (п. 3 Інструкції).
       Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП, зокрема огляд особи, яка керувала транспортним засобом, на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.                 Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. 
       При цьому, за положеннями ч. 3 ст. 266 КУпАП проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння відбувається на місці зупинки водія і лише у разі його відмови від проходження такого огляду або у випадку незгоди з отриманими результатами цей огляд може бути проведений у закладі охорони здоров`я.
Відповідно до п. 6 розділу 10 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, затвердженому Наказом МВС України 07.11.2015 року № 1395, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису (а в разі неможливості застосування таких засобів у присутності двох свідків) складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду. 
Із аналізу наведених норм законодавства слід зробити висновок, що водій транспортного засобу має право відмовитись від проходження огляду на стан сп`яніння, про що складається відповідний протокол про адміністративне правопорушення. При цьому, під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.
       Однак, в матеріалах справи відсутній відеозапис, на якому було б зафіксовано відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі, при цьому працівниками поліції не було залучено двох свідків, які б могли підтвердити дотримання поліцейськими встановленої ст.266 КУпАП процедури огляду водія на стан алкогольного сп”яніння.
       Відповідно до ч. 5 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
       Згідно ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення визначених ст. 255 КУпАП, суд позбавлений можливості самостійно збирати докази на підтвердження висунутого обвинувачення та перебирати на себе функції обвинувачення під час судового розгляду, що відповідає усталеній практиці ЄСПЛ. 
       У відповідності до ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях і всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
       Згідно рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року №23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинуватості.
       Така позиція Конституційного Суду України відповідає і правовим позиціям Європейського суду з прав людини. За змістом ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. У своєму рішенні у справі “Аллене де Рібемон проти Франції” від 10 лютого 1995 року Європейський суд з прав людини зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості значно ширше, ніж це передбачають: презумпція невинності обов`язкова не тільки для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин. У рішенні “Маліж проти Франції” від 23 вересня 1998 року Європейський суд з прав людини визнав кримінально-правовий зміст адміністративного правопорушення. Європейський суд з прав людини підкреслює, що обов`язок адміністративного органу нести тягар доведення є складовою презумпції невинуватості і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до скоєння порушення. Так, в рішенні від 21 липня 2011 року у справі “Коробов проти України” Європейський суд з прав людини висловив позицію, що суд має право обґрунтувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту. Тобто таких, які не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення поза розумним сумнівом. 
       За таких обставин, постанова Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 25 січня 2023 року в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП підлягає до скасування із закриттям провадження у справі в цій частині у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.
       А тому апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 слід задовольнити частково, а постанову місцевого суду в частині накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягення за ст. 124 КУпАП — змінити, вважати притягнутим його до адміністративної відповідальностіза ст.124 КУпАП у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. 
       На підставі викладеного, керуючись п.1ч.1ст.247,ст. 294 КУпАП України, суддя-

                                               ПОСТАНОВИЛА:                 

       Строк на апеляційне оскарження поновити.
       Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Черніцького І.Р. задовольнити частково.
       Постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 25 січня 2023 року щодо ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 130 КУпАП скасувати, а провадження у справі в цій частині закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
       Вважати ОСОБА_1 притягнутим до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850(вісімсот п”ятдесят) гривень.
       В решті рішення суду залишити без змін.
       Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя