П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  120/6954/22 
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Чернюк А.Ю.  
Суддя-доповідач -  Курко О. П.   
09 травня 2023 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Курка О. П. 
суддів:  Боровицького О. А.  Шидловського В.Б. , 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Державної установи "Піщанська виправна колонія (59)" на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 12 січня 2023 року у справі за адміністративним позовом Головного управління ДПС у Вінницькій області до Державної установи "Піщанська виправна колонія (59)" про накладення арешту, 
В С Т А Н О В И В :
в серпні 2022 року Головне управління ДПС у Вінницькій області звернулось до Вінницького окружного адміністративного суду з позовом до Державної установи "Піщанська виправна колонія (59)" про накладення арешту.
Рішенням  Вінницького окружного адміністративного суду від 12 січня 2023 року позов задоволено.
Накладено арешт на кошти та інші цінності Державної установи «Піщанська виправна колонія (№59)», що знаходяться на рахунках, відкритих в установах банків, які обслуговують платника, в межах суми податкового боргу 2459561,73 грн. (два мільйони чотириста п`ятдесят дев`ять тисяч п`ятсот шістдесят одну гривню сімдесят три копійки). 
Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.  
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору. Відповідач зазначив, що рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 11.12.2019 року по справі №120/3449/19-а вже було вирішено стягнути з рахунків у банках, що обслуговують ДУ «Піщанська виправна колонія (№59)» відповідну суму заборгованості, на що видано виконавчий лист, строк пред`явлення до виконання якого позивачем пропущено. 
У відзиві на апеляційну скаргу позивач заперечив наведені доводи апеляційної скарги, зазначивши про їх необґрунтованість та повне спростування в ході розгляду даної справи судом першої інстанції. 
Сторони в судове засідання не з`явилися, хоча про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Згідно п.  2 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.
Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного розгляду справи, що Державна установа «Піщанська виправна колонія №59» перебуває на обліку в Головному управлінні ДПС у Вінницькій області та являється платником податків і зборів, передбачених Податковим кодексом України від 02.12.2010р. №2755-VI..
Згідно довідки ГУ ДПС у Вінницькій області та інтегрованої картки платника податків за відповідачем рахується податковий борг на загальну суму 2459561,73 грн.
Зазначена податкова заборгованість утворилась в результаті не сплати донарахованих позивачем сум грошового зобов`язання та підтверджується обліковою карткою платника податків за 2018-2021 роки, податковим повідомленням-рішенням №0019731306 від 12.02.2020 року та довідкою податкового органу
Разом з тим, рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 11.12.2019 року по справі № 120/3449/19-а, залишеними без змін постановою сьомого апеляційного адміністративного суду від 02.04.2020 року, стягнуто з рахунків у банках, що обслуговують Державну установу «Піщанська виправна колонія №59» кошти в рахунок погашення податкового боргу в сумі 2 487 453, 45 грн. (два мільйони чотириста вісімдесят сім тисяч чотириста п`ятдесят три гривні сорок п`ять копійок).
Як встановлено судом, вказана заборгованість відповідачем не була погашена, що і стало підставою для звернення контролюючого органу до суду з відповідним позовом.
Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції зазначив, що враховуючи наявність податкового боргу та відсутність майна, яке може бути джерелом погашення податкового боргу,  наявні підстави для накладення арешту на кошти платника податку, які знаходяться на відкритих рахунках у банках в межах суми податкового боргу.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції по суті спору, виходячи з наступного.
Так, обов`язок сплати податків платником передбачений п. п. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI (далі - ПК України від 02.12.2010 № 2755-VI), відповідно до якого, платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
Грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності (п. п. 14.1.39 п. 14.1 ст. 14 ПК України від 02.12.2010 № 2755-VI).
Податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк) (п. п. 14.1.156 п. 14.1 ст. 14 ПК України від 02.12.2010 № 2755-VI).
Відповідно до п. п. 14.1.162 п. 14.1 ст. 14 ПК України від 02.12.2010 № 2755-VI пеня - сума коштів у вигляді відсотків, нарахована на суми грошових зобов`язань у встановлених цим Кодексом випадках та не сплачена у встановлені законодавством строки
Податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом (п. п. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України від 02.12.2010 № 2755-VI).
Згідно з п. п. 129.1.1 п. 129.1 ст. 129 ПК України від 02.12.2010 № 2755-VI нарахування пені розпочинається при нарахуванні суми грошового зобов`язання, визначеного контролюючим органом за результатами податкової перевірки, - починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків податкового зобов`язання, визначеного цим Кодексом (у тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження).
Відповідно до п. 54.5 ст. 54 ПК України від 02.12.2010 № 2755-VI якщо згідно з нормами цієї статті сума грошового зобов`язання розраховується контролюючим органом, платник податків не несе відповідальності за своєчасність, достовірність і повноту нарахування такої суми, проте несе відповідальність за своєчасне та повне погашення нарахованого узгодженого грошового зобов`язання і має право оскаржити зазначену суму в порядку, встановленому цим Кодексом.
Згідно п. 56.1 ст. 56 ПК України, рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.
У разі якщо платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов`язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству або виходить за межі повноважень контролюючого органу, встановлених цим Кодексом або іншими законами України, такий платник має право звернутися із скаргою про перегляд цього рішення до контролюючого органу вищого рівня (п. 56.1 ст. 56 ПК України).
В силу п. 57.3 ст. 57 ПК України, у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.
У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 робочих днів, наступних за днем такого узгодження.
Судом встановлено, що рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 11.12.2019 року по справі № 120/3449/19-а, залишеними без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 02.04.2020 року, стягнуто з рахунків у банках, що обслуговують Державну установу «Піщанська виправна колонія №59» кошти в рахунок погашення податкового боргу в сумі 2 487 453, 45 грн. (два мільйони чотириста вісімдесят сім тисяч чотириста п`ятдесят три гривні сорок п`ять копійок).
Вказане рішення набрало законної сили, що свідчить про узгодженість грошового зобов`язання у відповідній сумі.
При цьому, відповідачем не заперечується наявність заборгованості у відповідному розмірі.
Право податкового органу на звернення до суду щодо накладення арешту на кошти та інші цінності такого платника податків, що знаходяться в банку, у разі, якщо у платника податків, який має податковий борг, відсутнє майно та/або його балансова вартість менша суми податкового боргу, та/або таке майно не може бути джерелом погашення податкового боргу, передбачено п. п. 20.1.33 п. 20.1 ст. 20 ПК України від 02.12.2010 № 2755-VI.
Норма п. п. 20.1.33 п. 20.1 ст. 20 ПК України від 02.12.2010 № 2755-VI, окрім того, що надає повноваження органу ДПС на звернення до суду, визначає й підстави для накладення арешту виключно на кошти платника податків та інші цінності, що знаходяться у банках, за відсутності достатнього для погашення податкового боргу майна.
Підставами для накладення арешту на кошти та інші цінності платника податків є наявність у цього платника податків податкового боргу та відсутність майна та/або наявність майна, балансова вартість якого менша суми податкового боргу.
Відповідна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 17 вересня 2019 року (справа № 804/4273/13-а).
Загальна процедура і підстави застосування адміністративного арешту органами державної податкової служби визначені статтею 94 ПК України. При цьому за своїм змістом норми даної статті охоплюють як арешт коштів, так і арешт іншого майна.
Пунктом 94.1 статті 94 ПК України передбачено, що адміністративний арешт майна платника податків є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов`язків, визначених законом.
В силу вимог абз. 2 пп. 94.6.2 п. 94.6 ст. 94 ПК України застосування адміністративного арешту коштів на рахунку платника податків здійснюється виключно на підставі рішення суду шляхом звернення органу державної податкової служби до суду.
Отже, за змістом вищевказаних норм чинного законодавства безумовною підставою для звернення податкового органу до суду із вимогою про накладення арешту на кошти платника податків є відсутність майна, за рахунок якого може бути погашений податковий борг.
Згідно ч.1 статті 26 Закону України "Про державну кримінально-виконавчу службу України" майно Державної кримінально-виконавчої служби України перебуває в державній власності та використовується виключно для забезпечення виконання її завдань.
В той же час, ч. 5 цієї статті говорить, що звернення стягнення на майно органів і установ виконання покарань, їх підприємств, слідчих ізоляторів, навчальних закладів, закладів охорони здоров`я не допускається.
Апелянтом не заперечується, що у відповідача відсутнє майно, за рахунок якого може бути погашений спірний податковий борг.
З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з доводами суду першої інстанції, що враховуючи наявність податкового боргу та відсутність майна, яке може бути джерелом погашення податкового боргу, наявні підстави для накладення арешту на кошти платника податку, які знаходяться на відкритих рахунках у банках в межах суми податкового боргу.
При цьому, суд вважає необґрунтованими доводи представника відповідача щодо необхідності відмовити в задоволенні позовних вимог, у зв`язку з наявністю рішення суду про стягнення з рахунків у банках ДУ «Піщанська виправна колонія №59» відповідної заборгованості, оскільки предмет розгляду в даній справі та у справі № 120/3449/19-а не є тотожними.
Так, звертаючись з позовними вимогами у справі № 120/3449/19-а, позивач скористався своїм правом щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, тоді як в рамках даної справи суд надає оцінку підставам звернення податкового органу з вимогами про застосування адміністративного арешту.
Таким чином, на думку колегії суддів апеляційної інстанції, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог.
Оцінюючи позицію апелянта, колегія суддів вважає, що обставини, наведені в апеляційній скарзі, були ретельно перевірені та проаналізовані судом першої інстанції та їм була надана належна правова оцінка. Жодних нових аргументів, які б доводили порушення судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права при винесенні оскаржуваного рішення, у апеляційній скарзі не зазначено.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення – без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.   
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Державної установи "Піщанська виправна колонія (59)" залишити без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 12 січня 2023 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. 325 КАС України. 

Постанова суду складена в повному обсязі   09 травня 2023 року.

Головуючий	 	 	Курко О. П.	
 	 	 	 	
Судді	 	    	Боровицький О. А.    Шидловський В.Б.