КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
 
апеляційне провадження №22-ц/824/3650/2023
справа №369/14786/21

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня  2023 року                                                                                               м.Київ
 
Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
 
судді-доповідача Поліщук Н.В.
суддів Нежури В.А., Соколової В.В.
 
розглянувши у письмовому провадженні справу за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Київські регіональні електромережі" на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21 лютого 2022 року та на додаткове рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 03 жовтня 2022 року, ухвалені під головуванням судді Дубас Т.В.,
у справі за позовом Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Київські регіональні електромережі" до ОСОБА_1 про стягнення вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення правил роздрібного ринку електричної енергії, -
 
встановив:
 
У жовтні 2021 року до суду звернулось ПАТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі» з позовом про стягнення вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення правил роздрібного ринку електричної енергії.
Позовні вимоги мотивовані тим, що до 01 січня 2019 року постачання електричної енергії на об`єкт-житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , здійснювалось згідно договору користування електричною енергією №200900255 від 10 березня 2017 року, укладеному між ОСОБА_1 та енергопостачальником ПАТ «Київобленерго».
Дозволена потужність, яка була визначена договором, визначена на рівні 130 кВт, визначене очікуване електропостачання на місяць 300кВт год.
Термін дії договору про користування становить три роки, тобто до 10 березня 2020 року.
Під час технічної перевірки 07 березня 2018 року виявлено порушення відповідачем пункту 3 ПКЕЕН, а саме: підключення від ЩТП 2788 об`єктів непобутового призначення (кафе, продуктовий магазин), який має бути забезпечений окремим обліком та розраховуватися за спожиту електричну енергією за роздрібним тарифом, що відпускається для кожного класу споживачів.
За результатами перевірки 07 березня 2018 року складено Акт порушення ПКЕЕН № КО39624, від підписання якого ОСОБА_1 відмовився.
18 квітня 2018 року позивачем проведено засідання комісії по розгляду Акту про порушення № К 039624, за результатами якого складено Протокол №220 від 18 квітня 2018 року. Відповідно до протоколу комісією прийнято рішення провести нарахування вартості не облікованої електричної енергії за період 183 дні з 06 вересня 2017 року по 07 березня 2018 року по тарифах, що діяли протягом періоду порушення. Вартість не облікованої електричної енергії склала 48 049,17 грн. ОСОБА_1 висловив незгоду з рішенням комісії та підписав протокол.
В зв`язку з тим, що ОСОБА_1 не сплатив вартість не облікованої електричної енергії, Приватне акціонерне товариство «ДТЕК Київські регіональні електромережі» просить суд позов задовольнити, стягнути з відповідача 48 049,17 грн, нарахованих за не облікованої електричну енергію, 3% річних у розмірі 4 928, 64 грн та інфляційну складову боргу у розмірі 11 318,12 грн та судовий збір.
Києво-Святошинський районний суд Київської області рішенням від 21 лютого 2022 року в задоволенні позову відмовив.
Не погодившись з ухваленим рішенням, ПАТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі» подано апеляційну скаргу.
В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що  суд першої інстанції неправомірно зробив висновок про те, що в порушення пункту 53 Правил користування електричною енергією для населення у розрахунку до протоколу №220 від 18 квітня 2018 року позивачем не зазначено відомостей щодо обсягу не облікованої електричної енергії, не вказаний пункт та формула Методики, за якою був проведений розрахунок вартості недорахованої електричної енергії.
Зазначає, що відповідно до пункту 53 ПКЕЕН у разі причетності побутового споживача до порушення цих правил у протоколі зазначаються: відомості щодо обсягу та вартості не облікованої електричної енергії; розрахунок проведених нарахувань з посиланням на відповідні пункти цих Правил та затвердженої постановою НКРЕКП від 04 травня 2006 року №562 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення побутовими споживачами правил користування електричною енергією.
У розрахунку заборгованості та вартості не облікованої електричної енергії до Акту порушення №К039624 від 07 березня 2018 року зазначено період нарахування 183 дні з вересня 2017 року по березень 2018 року, обсяг спожитої електричної енергії 52195 кВч, нарахування за побутовим тарифом 55616,62 грн, нарахування за юридичним тарифом 95658,00 грн, сума до сплати по акту порушення 48040,98 грн (95658,00 грн -55616,62 грн = 48040,98 грн).
У зв`язку із невиконанням відповідачем рішень комісії інформаційно-консультаційного центру (ІКЦ), оформленого протоколами від 28 березня 2019 року №4/5 та від 06 червня 2019 року №7/2, розрахунок виконано по обсягам, які були зафіксовані приладом обліку за тарифами для непобутових потреб.
Вказує, що позивачем правомірно проведено нарахування по обсягам, які були зафіксовані приладом обліку за тарифами для непобутових потреб без зазначення пунктів Методики у розрахунку та протоколі.
Мотивуючи наведеним, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Києво-Святошинського районного суду від 21 лютого 2022 року, ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.
Додатковим рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 03 жовтня 2022 року з ПрАТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі» стягнуто на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правову допомогу у розмірі 20000,00 гривень.
Не погодившись з ухваленим додатковим рішення, ПАТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі» подано апеляційну скаргу.
Вказує, що суд при ухваленні додаткового рішення не врахував заперечення позивача, і не встановив, що послуги представника відповідача щодо участі у судових засіданнях з розгляду справи №369/14786/21 вісім годин роботи загальною вартістю 4500,00 грн не відповідають дійсності, оскільки представник не приймала участі у судових засіданнях. Заява про застосування позовної давності судом відхилена.
Вказує, що вказаний витрачений час для правового аналізу позовної заяви, доданих документів до неї та формування правової позиції захисту п`ять годин загальною вартістю 4000,00 грн, а також складення відзиву на позовну заяву чотири години роботи вартістю 6300,00 грн, всього 9 годин на загальну суму 10300,00 гривень, є явно завищено.
Вказує, що надані відповідачем докази не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі.
Мотивуючи наведеним, просить суд апеляційної інстанції скасувати повністю додаткове рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 03 жовтня 2022 року та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні заяви.
11 листопада 2022 року на адресу Київського апеляційного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу адвоката Васильченко Л.І., яка діє в інтересах ОСОБА_1 .
Вказує, що висновки суду першої інстанції є правильними та обґрунтованими. 
Зазначає, що протокол №220 від 18 квітня 2018 року, складений позивачем, не містить відомостей щодо обсягу та вартості не облікованої електричної енергії, а також не вказано пункт та формулу Методики, за якою був проведений розрахунок вартості недоврахованої електричної енергії.
Звертає увагу, що обсяг спожитої електричної енергії та обсяг не облікованої електричної енергії це два суттєво різних поняття, оскільки облікована електрична енергія - це обсяг електричної енергії, що враховується розрахунковим засобом обліку, а не облікована електрична енергія - це обсяг електричної енергії, використаний споживачем або переданий транзитом в електромережі, що належать іншим власникам електричних мереж, але не врахований розрахунковими засобами комерційного обліку або врахований неправильно.
Акт про порушення №К039624, протокол №220 від 18 квітня 2018 року, розрахунок обсягу та вартості не облікованої електричної енергії не містять відомостей про те, що електрична енергії не враховувалась або враховувалась неправильно.
Навпаки, у пункті 9 Акта про порушення зазначено, що прилад обліку NP06 №01794898 не знімався та не вилучався. Також, акт контрольного огляду засобу обліку електричної енергії №180896 від 07 березня 2018 року свідчить про відсутність будь-яких пошкоджень засобу обліку та/або втручань в його роботу.
Звертає увагу, що електрична енергія на об`єкті відповідача за адресою: АДРЕСА_2 обліковувалась у відповідності до показників засобу обліку NP06 №01794898 та є врахованою зазначеним розрахунковим засобом, а отже є облікованою.
Зазначає, що вказаний в акті про порушення №К039624 вид порушення не відноситься до видів порушень, визначених пунктом 3.1. Методики.
У пунктах 3.3.-3.7. Методики наведені формули згідно з якими здійснюється розрахунок вартості недоврахованої електричної енергії на підставі порушень вид, яких передбачений п. 3.1. цієї Методики. Виходячи з аналізу положень Методики убачається, що порядку визначення обсягу та вартості облікованої електричної енергії Методикою не передбачено.
Крім того, Методикою не передбачено формули, згідно з якою здійснюється розрахунок вартості недоврахованої електричної енергії за порушення, вказане позивачем в акті про порушення № К039624 та протоколі, у зв`язку з чим, не має правових підстав для застосування позивачем будь-якої формули, наведеної пунктом 3.3.-3.7. Методики для проведення розрахунку.
Вказує, що попередній розрахунок вартості витрат відповідача на правову допомогу у суді апеляційної інстанції складає 10 000,00 грн.
Мотивуючи наведеним, просить суд апеляційну скаргу ПрАТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі» залишити без задоволення, а рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21 лютого 2022 без змін.
Щодо доводів апеляційної скарги в частині ухвалення додаткового рішення вказує, що матеріалами справи підтверджується, що адвокатом оформлено та направлено наступні процесуальні документи: відзив на позов; заява про застосування строку позовної давності; заява про прийняття додаткового рішення; подано до суду - заява про розгляд справи без участі відповідача; отримано - всі судові ухвали, позовна заява, заперечення на відзив, заява про зменшення судових витрат.
Чинне процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. Відповідно суд зазначив, що процесуальним законодавством передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат, як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін.
Звертає увагу, що всі послуги, надані адвокатом на виконання умов Договору №11/11/21, є погодженими з клієнтом, фактичними, підтвердженими, необхідними та реальними, разом з цим вартість наданих послуг з урахування складності справи, фінансового стану позивача є обґрунтованою та розумною, та такою, що не перевищує середньої вартості правничої допомоги у м. Києві.
Мотивуючи наведеним, просить суд залишити апеляційну скаргу ПрАТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі» без задоволення, а додаткове рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 03 жовтня 2022 року без змін.
Відповідно до частини 1 статті 369 ЦПК України справа розглядається без повідомлення учасників справи. 
Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши справу в межах доводів апеляційних скарг, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого по справі судового рішення, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21 лютого 2022 року задоволенню не підлягає, апеляційна скарга на додаткове рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 03 жовтня 2022 року підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.
Відповідно до частин 1 та 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. 
Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції вказав, що наданий позивачем розрахунок вартості не облікованої електроенергії не є правовою підставою для стягнення відповідної суми та не може бути доказом безспірності розміру грошових вимог
Установлено, що 10 березня 2017 року між ОСОБА_1 (споживачем) та електропостачальником ПАТ "Київобленерго" укладено договір користування електричною енергією № 200900255 на об`єкт - житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.21).
Пунктом 1 укладеного договору визначено, що енергопостачальник бере на себе зобов`язання надійно постачати електричну енергію у необхідних йому обсягах відповідно до дозволеної потужності 130 кВт, з гарантованим рівнем надійності, безпеки та якості, а споживач зобов`язувався оплачувати одержану електричну енергію за встановленими тарифами (цінами) (а.с.21).
З даних Акту контрольного огляду засобів обліку електричної енергії №180896 від 07 березня 2018 року встановлено, що пломби ПрАТ «Київобленерго» не порушені. Виявлено об`єкти не побутового призначення. Складено акт про порушення №К 039624 (а.с.27).
З даних Акту-вимоги №025512 від 07 березня 2018 року щодо дотримання договірних умов, стану схем розрахункових обліків у відповідності вимогам ПУЕ, ПКЕЕ установлено, що під час обстеження об`єкту за адресою: АДРЕСА_1 було виявлено об`єкти не побутового призначення, які повинні бути забезпечені окремим обліку та розраховуватись за спожиту електричну енергію за роздрібними тарифами, що відпускається для кожного класу споживачів, а саме: (кафе, продуктовий магазин). Вказано про необхідність споживачу розробити проектно-технічну документацію по розподілу потужності, згідно якої узгодити місця розташування засобів обліку, номінали добових автоматичних вимикачів, трансформаторів струму, на підставі узгодженої проектної технічної документації звернутися до Києво-Святошинського РП із заявою для укладення договору про постачання електричної енергії (а.с.28).
З даних Акту №К 039624 від 07 березня 2018 року, складеного ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 установлено, що споживач ОСОБА_1 порушив ПКЕЕН, пункт 3, а саме: під час обстеження було виявлено підключення від ЩТП 2778 об`єктів непобутового призначення (кафе, продуктовий магазин), який має бути забезпечений окремим обліком та розраховуватись за спожиту електроенергію за роздрібними тарифами, що визначається для кожного класу споживачів.
В акті вказано, що ОСОБА_1 з актом ознайомлений, від підпису відмовився (а.с.29).
З даних листа №06/230/2232 від 26 березня 2018 року установлено, що ОСОБА_1 повідомлено про те, що 18 квітня 2018 року об 11 годині 00 хвилин відбудеться комісія по розгляду акту про порушення ПКЕЕ №К039624 від 07 березня 2018 року (а.с.30-31).
З даних протоколу №220 від 07 березня 2018 року встановлено, що комісією прийнято рішення про розрахунок ОСОБА_1 добового споживання електричної енергії згідно пункту 3 ПКЕЕН (а.с.32).
З даних повідомлення про оплату установлено, що ОСОБА_1 за договором електричної енергії №200900255 має заборгованість у розмірі 48 049,17 гривень (а.с.34).
З даних свідоцтва про право власності на нерухоме майно НОМЕР_1 встановлено, що ОСОБА_1 є власником житлового будинку АДРЕСА_1 (а.с.37).
З даних листа №346/20.3/7-22 від 13 січня 2022 року установлено, що у відповідь на звернення Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг вказала, що згідно із протоколом засідання комісії інформаційно-консультаційного центру від 28  березня 2019 року №4/5 комісією ІКЦ прийнято таке рішення: "1. Акт складено правомірно, враховуючи наявність непобутових струмоприймачів. Рекомендувати споживачу звернутися до ДЕН із заявою про визначення відсоткового співвідношення струмоприймачів, що використовуються на побутові та непобутові потреби. Скоригувати дозволену до використання потужність відповідно до наявних струмоприймачів підключених для використання на побутові та не побутові потреби. Перерахувати суму 48049,17 гривень по Акту № К039624 про порушення ПКЕЕН від 07 березня 2018 року у пропорційному співвідношенні відповідно до побутових та непобутових потреб із врахуванням пункту 5.1.2.21 ПРРЕЕ" (а.с.82).
Відповідно до пункту 1.1 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357 (в редакції, що діяла на момент виникнення правовідносин)  ці Правила регулюють відносини між побутовими споживачами та енергопостачальниками. Правила обов`язкові для виконання всіма побутовими споживачами і енергопостачальниками незалежно від форм власності.
Згідно пункту 2 вказаних правил побутовий споживач - фізична особа, яка використовує електричну енергію для задоволення власних побутових потреб на підставі договору про користування електричною енергією з електропостачальником.
Об`єкт побутового споживача - житловий будинок (частина будинку), квартира або будівля, які розміщені за однією адресою та належать одній фізичній особі або декільком фізичним особам на правах власності або користування.
Побутові потреби - споживання (використання) електричної енергії для задоволення умов проживання та/або перебування фізичних осіб на об`єкті побутового споживача, включаючи прибудинкову (присадибну територію), в тому числі для індивідуального будівництва (реконструкції) об`єктів приватного домогосподарства, крім потреб підприємницької, господарської діяльності.
Непобутові потреби - споживання (використання) електричної енергії на об`єкті побутового споживача для задоволення потреб підприємницької, господарської діяльності.
Відповідно до частини 4 статті 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Києво-Святошинський районний суд Київської області рішенням від 09 червня 2021 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Київські регіональні електричні мережі" та ТОВ "Київська обласна енергопостачальна компанія" про захист прав споживачів відмовив.
Цим рішенням установлено, що електрична енергія, яка використовується на об`єкті побутового споживача, використовується також і на непобутові потреби, що підтверджується зазначеним у розрахунку обсягом спожитої електричної енергії в попередньому розрахунковому періоді, що передував періоду відключення лютий й місяць 2019 р.), а саме зазначення середньодобового споживання е/е на рівні 224,18 кВт, а саме 6277 кВт/28 днів на житловий будинок 420,9 кв.м. Наявність за вказаною адресою об`єктів сфери торгівлі та сфери послуг та аналіз обсягу спожитої позивачем електричної енергії також свідчить про те, що електрична енергія використовується позивачем не на побутові потреби, а для здійснення господарської діяльності. 
Згідно окремих положень пункту 3 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357 (1357-99-п) визначено, що споживання електричної енергії здійснюється на підставі договору про користування електричною енергією між побутовим споживачем і електропостачальником, що розробляється енергопостачальником згідно з Типовим договором про користування електричною енергією (додаток 1) і укладається на три роки.
У разі використання побутовим споживачем частини електричної енергії на непобутові потреби для забезпечення електроустановок, загальна потужність яких не перевищує 0,6 кВт, встановлення на його об`єкті окремого засобу обліку з метою обліку цих потреб не є обов`язковим. У такому випадку побутовий споживач складає у двох примірниках акт розподілу електричної енергії на побутові та непобутові потреби за формою, визначеною у додатку 4 до цих Правил, та надає цей акт електропостачальнику на ознайомлення та підписання. Електропостачальник має право протягом п`яти днів здійснити обстеження об`єкта побутового споживача з метою перевірки наведеної в цьому акті інформації. 
Електропостачальник не має права в односторонньому порядку змінювати визначений у договорі розподіл електричної енергії на побутові та не побутові потреби без заяви побутового споживача.
Відповідно до абзацу 3 пункту 19 ПКЕЕН у редакції, що діяла на момент виникнення правовідносин, вартість частини електричної енергії, спожитої побутовим споживачем на непобутові потреби, оплачується за роздрібним тарифом на електричну енергію відповідного класу напруги.
Відповідно до пункту 42 ПКЕЕН побутовий споживач електричної енергії зобов`язаний, зокрема, дотримуватися вимог нормативно-технічних документів та договору.
Згідно абзацу 4 пункту 37 ПКЕЕН енергопостачальник має право вимагати від побутового споживача відшкодування збитків, завданих порушеннями, допущеними побутовим споживачем під час користування електричною енергією.
Згідно пункту 48 ПКЕЕН побутовий споживач несе відповідальність згідно із законодавством, зокрема, за  прострочення терміну внесення платежів за електричну енергію; порушення правил користування електричною енергією.
Згідно пункту 53 Правил користування електричною енергією для населення у разі виявлення представником енергопостачальника порушення побутовим споживачем правил користування електричною енергією, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, складається акт, який підписується представником енергопостачальника та побутовим споживачем чи представником побутового споживача (особою, яка є співвласником об`єкта або має право користуватися цим об`єктом відповідно до договору). Один примірник акта вручається побутовому споживачу, другий залишається у енергопостачальника. Побутовий споживач має право внести до акта свої зауваження. У разі відмови побутового споживача від підпису в акті робиться позначка про відмову. Акт вважається дійсним, якщо його підписали три представники енергопостачальника. Акт про порушення цих Правил розглядається комісією з розгляду актів, що утворюється енергопостачальником і складається не менш як з трьох уповноважених представників енергопостачальника. Електропостачальник повинен вести журнал реєстрації засідань комісії з розгляду актів про порушення цих Правил, в якому зазначаються дата проведення засідання; номер протоколу; склад комісії; склад запрошених на засідання комісії (представники НКРЕКП, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері нагляду (контролю) в галузі електроенергетики, обласних державних адміністрацій, обласних відділень Антимонопольного комітету, спеціального уповноваженого центрального органу виконавчої влади у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів); відмітка про присутність або відсутність побутового споживача (у разі відсутності зазначити причини відсутності побутового споживача); перелік питань, які розглядалися на засіданні комісії; час розгляду кожного з питань, зміст окремої думки учасників комісії (у разі її наявності) та стислий зміст рішення. Побутовий споживач має право бути присутнім на засіданні комісії з розгляду актів. Енергопостачальник повідомляє побутового споживача не пізніше ніж за 20 календарних днів до дня засідання комісії про його час і дату. Акт про порушення цих Правил не розглядається у разі неповідомлення або несвоєчасного повідомлення побутового споживача про час і дату засідання комісії. Акт про порушення Правил, не розглянутий у визначеному цими Правилами порядку протягом 50 календарних днів від дня його складення, вважається недійсним та підлягає скасуванню. Рішення комісії з розгляду актів оформляється протоколом, копія якого видається побутовому споживачу. У протоколі зазначається інформація про причетність побутового споживача до порушення цих Правил. У разі причетності побутового споживача до порушення цих Правил у протоколі зазначаються: відомості щодо обсягу та вартості не облікованої електричної енергії; розрахунок проведених нарахувань з посиланням на відповідні пункти цих Правил та затвердженої постановою НКРЕ від 4 травня 2006 р. № 562 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення побутовими споживачами правил користування електричною енергією.
У цій справі установлено та підтверджено доказами, що відповідачем на об`єкті побутового споживача використовувалась електрична енергія як для побутових потреб, так і для непобутових потреб, проте дані про окремий облік споживання електричної енергії відсутні. При цьому, фактів крадіжки електричної енергії, самовільного підключення до об`єктів електроенергетики або споживання електричної енергії без приладів обліку не установлено.
Згідно наведених вище правових норм вартість частини електричної енергії, спожитої побутовим споживачем на непобутові потреби, оплачується за роздрібним тарифом на електричну енергію відповідного класу напруги.
Звертаючись до суду із цим позовом, позивачем за відсутності окремого обліку споживання електричної енергії виконано розрахунок по обсягам, які були зафіксовані  приладом обліку, за тарифами для непобутових потреб, проте підстав для застосування такого виду цивільно-правової відповідальності не визначено.
При цьому, колегія суддів погоджується з доводами відзиву відповідача на апеляційну скаргу в тій частині, що Методикою визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженою Постановою НКРЕ 04.05.2006 №562, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 4 липня 2006 р. за № 782/12656, не передбачено формули, згідно з якою здійснюється розрахунок вартості недоврахованої електричної енергії за порушення, вказане позивачем в акті про порушення № К039624 та протоколі.
Відтак, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо недоведеності позовних вимог, доводами апеляційної скарги такий висновок суду не спростовується, підстав для скасування рішення суду першої інстанції з мотивів, викладених в апеляцій скарзі, колегія суддів не убачає.
Перевіряючи доводи апеляційної скарги на додаткове рішення, апеляційний суд вказує на таке.
Відповідно до пункту 1 частини 3 статті 133 ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу належать до витрат, пов`язаних із розглядом справи.
Згідно з частинами першою - третьою статті 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.
Згідно із статтею 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
3. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
4. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
5. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
6. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до частини 8 статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
З даних Договору про надання правової допомоги адвокатом (представництво) №11/11/21 установлено, що ОСОБА_1 (клієнт) та адвокат Васильченко Л.І. (адвокат) уклали цей договір про те, що адвокат зобов`язується надавати клієнту професійну правову допомогу адвоката на умовах і в порядку, що визначені договором.
Пунктом 3.1. Договору визначено, що за виконання умов даного договору клієнт сплачує адвокату гонорар, який складає 20 000,00 гривень.
Відповідно до пункту 3.2 Договору оплата наданої правової допомоги здійснюється клієнтом протягом десяти банківських днів з дня підписання акту приймання-передачі наданої правової допомоги.
01 грудня 2021 року разом з відзивом на позовну заяву надано Попередній розрахунок вартості правової допомоги ( представництво), в якому сторони узгодили такий розмір витрат на оплату правової допомоги:
- правовий аналіз позовної заяви, доданих документів до неї та формування правової позиції захисту, 5 годин роботи, 4000 грн;
- складання відзиву на позовну заяву, 4 години роботи, 6300 грн;
- складання заяви про застосування строку позовної давності, 2 години, 3200 грн;
- участь у судових засіданнях з розгляду справи, 8 годин, 4500 грн;
- оформлення, направлення, подання, отримання процесуальних документів, 4 години, 2000 грн.
Колегія суддів враховує заперечення позивача та зазначає, що в суді першої інстанції за участі представника відповідача відбулось одне судове засідання тривалістю 2 хвилини. При цьому, правовий аналіз позовної заяви, доданих документів до неї та формування правової позиції захисту; оформлення, направлення, подання, отримання процесуальних документів охоплюється діями адвоката із складання відзиву на позовну заяву, відтак є необґрунтованим визначення таких дій як окремих видів адвокатських послуг. Окрім того, заява про застосування позовної давності судом відхилена.
Ураховуючи наведене, колегія суддів уважає, що стягненню із позивача на користь відповідача на відшкодування витрат на правничу допомогу підлягає 4000 грн, що є співмірним із складністю справи та обсягом виконаної адвокатом роботи.
З огляду на викладене, апеляційний суд робить висновок про зміну додаткового рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 03 жовтня 2022 року, зменшення розміру витрат на професійну правову допомогу, які підлягають стягненню з ПрАТ "ДТЕК Київські регіональні електромережі" на користь ОСОБА_1 з суми 20000 грн до суми 4000 грн.
Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 375, 376, 381-384, 390 ЦПК України, суд -
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Київські регіональні електромережі" на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21 лютого 2022 року - залишити без задоволення.
 
Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21 лютого 2022 року залишити без змін.
 
Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Київські регіональні електромережі" на  додаткове рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 03 жовтня 2022 року задовольнити частково.
 
Додаткове рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 03 жовтня 2022 року змінити, зменшивши розмір витрат на професійну правову допомогу, які підлягають стягненню з ПрАТ "ДТЕК Київські регіональні електромережі" на користь ОСОБА_1   з суми 20000 грн до суми 4000 грн.
 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, установлених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.
 
Повний текст постанови складено  13 квітня 2023 року.
 
Суддя-доповідач                                                      Н.В. Поліщук

Судді                                                                         В.А. Нежура

                                                                                              В.В. Соколова