ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

09 травня 2023 року 	м. Дніпро	справа № 160/18474/22	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Кругового О.О. (доповідач),
                               суддів:  Шлай А.В., Прокопчук Т.С.,     
  
розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі  апеляційну скаргу ОСОБА_1 
на рішення   Дніпропетровського окружного адміністративного суду  від  23.01.2023, (суддя суду першої інстанції Жукова Є.О.), прийняте в порядку спрощеного провадження в м. Дніпрі, в адміністративній справі № 160/18474/22   за позовом ОСОБА_1  до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправною бездіяльності  та зобов`язання вчинити певні дії,
УСТАНОВИВ:
          15.11.2022 ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив: визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду в Дніпропетровській області щодо непроведения виплати нарахованої пенсії за період з 01.04.2019 по 28.02.2021р. у сумі 97 207,11 грн. та за період з 01.04.2019 по 31.03.2021р. у сумі 28 550,55 грн., що разом складає 125 757,66 грн.; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області провести виплату нарахованої пенсії за період з 01.04.2019 по 28.02.2021р. у сумі 97 207,11 грн. та за період з 01.04.2019 по 31.03.2021р. у сумі 28 550,55 грн., що разом складає 125 757,66 грн.
          Адміністративний позов обґрунтований тим, що 08 червня 2022 року позивачем подана заява про визначення розміру заборгованості згідно рішень суду Дніпропетровського окружного адміністртивного суду як від 07.12.2020 р., так і від 21.01.2021 р. у справі №160/14321/20. Згідно відповіді від 22.07.2022 року, на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.12.2020 року по справі №160/14321/20 з урахуванням додаткового рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду у справі №160/14321/20 від 21.01.2021 року позивачу проведено перерахунок пенсії з 01.04.2019 р. у розмірі 77% від грошового забезпечення 18 752,40 грн. Доплата пенсії на виконання рішення суду за період з 01.04.2019р. по 31.03.2021р. складає 28 550,55 грн. 3 01.04.2021р. виплата пенсії здійснюється у розмірі 14 439,35 грн. Оскільки відповідачем не виплачена заборгованість пенсії в повному обсязі позивач звернувся до суду з позовом. 
          Дніпропетровський окружний  адміністративний суд рішенням  від 23.01.2023 відмовив в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .
          Не погодившись з рішенням суду першої інстанції позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом вимог норм матеріального та процесуального права просить рішення суду скасувати та прийняти нову постанову про задоволення позовних вимог.
          Апеляційна скарга обґрунтована доводами адміністративного позову.
          Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів  вважає, що апеляційна скарга  не підлягає задоволенню з наступних підстав.
          Суд першої інстанції встановив, що також підтверджується і матеріалами справи, ОСОБА_1 є пенсіонером СБУ України у Дніпропетровській області, перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, та отримує пенсію за вислугу років, яка була призначена відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року № 2262-ХІІ.
          Рішенням Дніпропетровського окружного адміністратвиного суду від 07.12.2020 р. у справі №160/14321/20 позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 26, код ЄДРПОУ 21910427) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задоволено.
          Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови ОСОБА_1 у проведенні перерахунку основного розміру пенсії на підставі довідки наданої Управлінням Служби безпеки України в Дніпропетровській області від 09.10.2020 року за №55/11/202-350 з урахуванням окладу за посадою, військовим званням, відсоткової надбавки за вислугу років та додаткових видів грошового забезпечення.
          Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити перерахунок з 01.04.2019 року основного розміру пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки наданої Управлінням Служби безпеки України в Дніпропетровській області від 09.10.2020 року за №55/11/202-350.
          Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 26, код ЄДРПОУ 21910427) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) сплачений судовий збір у сумі 840,80 (вісімсот сорок гривень вісімдесят копійок) гривень.                    
          Рішення Дніпропетровського окружного адміністратвиного суду від 07.12.2020 р. у справі №160/14321/21 набрало законної сили 07.01.2021 р., що підтверджується відомостями, які містяться вматеріалах справи.
          Додатковим рішенням Дніпропетровського окружного адміністратвиного суду від 21.01.2021 р. у справі № 160/14321/20 заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення в адміністративній справі №160/14321/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії – задоволено.
Ухвалено додаткове рішення у справі №160/14321/20, яким вимогу про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити перерахунок з 01.04.2019 року основного розміру пенсії ОСОБА_1 у розмірі 77% грошового забезпечення – задоволено.
          У зв`язку з чим викласти абзац третій резолютивної частини рішення суду від 07.12.2020 року в наступній редакції: «Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити перерахунок з 01.04.2019 року основного розміру пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки наданої Управлінням Служби безпеки України в Дніпропетровській області від 09.10.2020 року за №55/11/202-350 у розмірі 77% грошового забезпечення».
          Додаткове рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.01.2021 р. у справі № 160/14321/20 набрало законної сили 23.02.2021 р., що підтверджується відомостями, які містяться в матеріалах справи.
          Представником Позивача, адвокатом Мотузом О.В., подано адвокатський запит до відповідача щодо з`ясування дійсної заборгованості за рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.12.2020 року по справі №160/14321/20 та додатковим рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду у справі No160/14321/20 від 21.01.2021 року.
          Відповідно до відповіді відповідача від 19.08.2022 року, на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.12.2020 року по справі №160/14321/20 проведено перерахунок пенсії з 01.04.2019р. в розмірі 70% від грошового забезпечення. Доплата на виконання рішення суду за період з 01.04.2019 р. по 28.02.2021 р. складає 97 207,11 грн. На виконання Додаткового рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду у справі №160/14321/20 від 21.01.2021 року проведено перерахунок пенсії з 01.04.2019р. в розмірі 77% від грошового забезпечення, тому доплата за період з 01.04.2019р. по 31.03.2021р. складає 28 550,55 грн. Згідно відповіді, доплату на виконання рішень суду буде здійснено після надходження бюджетних асигнувань.
          Незгода позивача з діями Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови у виплаті заборгованості за рішеннями суду стала підставою для звернення до суду з цією позовною заявою.
          Вирішуючи спір між сторонами та відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що у спірних відносинах наявні обставини, з якими ст. 382 КАС України пов`язує наявність підстав для встановлення судового контролю за виконанням судового рішення. За вказаних обставин, якщо позивач вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача на виконання вищевказаного судового рішення порушувалися його права, свободи чи інтереси, то він повинен був звертатися до суду в порядку ст. 383 КАС України із заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності відповідача (тобто в порядку судового контролю за виконанням рішення), а не пред`являти новий адміністративний позов.
          Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.
          Відповідно до ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
          Згідно зі ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.
Відповідно до ч. 1 ст. 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
          Згідно ч. 1 ст. 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень – відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.
          Аналіз зазначених норм свідчить, що є наступні види судового контролю за виконанням судового рішення, такі як зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення, накладення штрафу (ст. 382 КАС України) та визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень – відповідачем на виконання рішення суду (ст. 383 КАС України).
          Так, зазначені правові норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.
          Наявність у КАС України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому ст. 382 КАС України, який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення.
          Відповідно до ст. 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.           Отже, судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень. З огляду на вищенаведене, у разі невиконання судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених законодавством про виконавче провадження та КАС України.           Невиконання судового рішення не може бути самостійним предметом окремого судового провадження.
          Як видно з матеріалів справи підствою для звернення ОСОБА_1 до суду з адміністративним позовом, послуговало неналежне на його думку  виконання пенсійним органом рішень Дніпропетровського окружного адміністративного суду як від 07.12.2020 р., так і від 21.01.2021 р. у справі №160/14321/20, які набрали законної сили. Позивач як в адміністративному позові, так і в апеляційній скарзі зазначає, що не проведення  відповідачем повної виплати коштів за рішеннями суду зумовило необхідність у поданні позовної заяві в цій справі. 
          Верховний Суд у постанові від 20.02.2019 у справі № 806/2143/15 (адміністративне провадження № К/9901/5159/18) звертав увагу, що зазначені правові норми  КАС України  мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.
          Крім того, Верховний Суд зазначив, що наявність у  КАС України  спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому  КАС України, який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення.
          Відповідно до  статті 129-1 Конституції України  судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд. Отже, судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень. З огляду на вищенаведене, у разі невиконання судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених законодавством про виконавче провадження, за  КАС України. Невиконання судового рішення не може бути самостійним предметом окремого судового провадження.
          Заявлений у даній справі позов фактично спонукає суд адміністративної юрисдикції вдатися до перевірки належності виконання рішення суду, що набрало законної сили, і у випадку встановлення неналежності його виконання повторно зобов`язати відповідача вчинити тотожні дії.
            Отже, у спірних правовідносинах наявні обставини, з якими  стаття 383 КАС України  пов`язує наявність підстав для встановлення судового контролю за виконанням судового рішення.
          За вказаних обставин, якщо позивач вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача на виконання вищевказаного судового рішення порушувалися його права, свободи чи інтереси, то він повинен був звертатися до суду в порядку  статті 383 КАС України  із заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності відповідача (тобто в порядку судового контролю за виконанням рішення), а не пред`являти новий адміністративний позов.
          У зв`язку з цим, вимоги про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, які прийняті (вчинені або не вчинені) на виконання судового рішення, в окремому судовому провадженні не розглядаються.
          За таких обставин, на думку колегії суддів, суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у задоволенні позову, оскільки вказані обставини підлягають перевірці в межах вирішення процесуальних питань, пов`язаних з виконанням судових рішень в адміністративних справах в порядку судового контролю.
          Керуючись ст. 243, 308, 311, 315, 316, 321, 325 КАС України, суд,
ПОСТАНОВИВ:
          Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
          Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.01.2023 в адміністративній справі № 160/18474/22 – залишити без змін.
                    Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає. 

Головуючий - суддя                                                                      О.О. Круговий 

                               суддя                                                                      А.В. Шлай 

                               суддя                                                                      Т.С. Прокопчук