ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4224/23 Справа № 182/932/23 	  	Суддя у 1-й інстанції - Кобеляцька-Шаховал І.О. Суддя у 2-й інстанції - Агєєв О. В.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2023 року                                                                м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі:
головуючого судді АгєєваО.В.,
суддів: Кішкіної І.В., Корчистої О.І.,
за участю секретаря судового засідання Шумило І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського апеляційного суду в м.Кривий Ріг Дніпропетровської області цивільну справу №182/932/23 за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Приватний нотаріус Нікопольського міського нотаріального округу Іопель Сергій Олександрович, про встановлення факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем не менше, як п`ять років до часу відкриття спадщини, з апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06 березня 2023 року, постановлену суддею Кобеляцькою-Шаховал І.О., -

ВСТАНОВИВ:

У березні 2023 року ОСОБА_1 звернулась до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області з заявою, у якій просила встановити факт, проживання ОСОБА_1 та померлої ОСОБА_2 однією сім`єю не менше, як п`ять років до часу відкриття спадщини.
Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06 березня 2023 року відмовлено у відкритті провадження в справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Приватний нотаріус Нікопольського міського нотаріального округу Іопель Сергій Олександрович, про встановлення факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем не менше, як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Не погодившись з зазначеною ухвалою, ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, у якій просила ухвалу суду скасувати, направивши справу до суду першої інстанції для продовження розгляду. 
В обґрунтування зазначила, що спору щодо спадкового майна не існує, ОСОБА_4 є єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_2 , на спадкове майно більше ніхто не претендує, наявні всі правовстановлюючі документи, нотаріусом не зазначено інших перепон для видачі свідоцтва про право на спадщину окрім підтвердження факту проживання однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, тому висновок суду щодо наявності спору про право є передчасним. Внаслідок передчасного висновку про відмову у відкритті провадження у справі, судом не було надано правової оцінки доказам, що були подані апелянтом та мають значення при вирішенні його заяви.

Відзив на апеляційну скаргу сторонами не надано.
Відповідно до частини 3 статті 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Предстаник заявника в судовому засіданні апеляційного суду, що проводилось в режимі відео конференції, підтримав доводи апеляційної скарги просив її задовольнити.
Заінтересована особа в судове засідання не з`явилась, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялась у встановленому законом порядку.
Апеляційний суд вважає можливим розглянути справу за відсутності учасника справи, який не з`явився в судове засідання, оскільки, відповідно до частини 2 ст.372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, представника заявника, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції – скасуванню з направленням справи для продовження розгляду.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Згідно з частиною першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права і з дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підстав повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Ухвала суду першої інстанції не відповідає вказаним вимогам закону.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 26 вересня 2022 року, ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис №1821.
Згідно довідки ОСББ «Головко-11» про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 11 жовтня 2022 року до складу сім`ї зареєстрованих за адресою АДРЕСА_1 , входить ОСОБА_2 .
Згідно довідки ОСББ «Головко-11» від 07.02.2023 року, ОСОБА_1 постійно проживала за адресою АДРЕСА_1 , з ОСОБА_2 , з 29.06.1979 року до дня її смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 , та вели спільне господарство.
Згідно роз`яснення від 15.02.2023 року №25/02-14-153-2022 року, наданого ОСОБА_1 приватним нотаріусом Нікопольського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Іопель С.О., за її заявою про прийняття спадщини заведена спадкова справа №153/2022 до майна ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 . Зазначено, що заявник не має можливості надати документи, що підтверджують родинні та інші відносини або факту проживання однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини з померлою. На цей час заяви про прийняття спадщини від інших спадкоємців - не надходили. Для вирішення цього питання заявнику рекомендовано звернутись до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області для встановлення факту родинних відносин або факту проживання однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Постановляючи ухвалу про відмову у відкритті провадження суд зазначив, що із заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, стосовно фактичного проживання особи за певною адресою у певний проміжок часу однією сім`єю з спадкодавцем та доданих до неї матеріалів вбачається спір про право, та заявнику роз`яснено його право звернутися до суду з позовом в загальному порядку.

Апеляційний суд не може погодитися з даним висновком, вважає його передчасним та зазначає наступне.

Згідно зі статтею 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

У частині четвертій статті 315 ЦПК України передбачено, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів якщо зокрема, згідно з законом, такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 01 січня 2004 року тощо.

Статтею 1216 ЦК України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
За правилами статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Згідно ст.1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.
Відповідно до частини третьої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Отже, у даному випадку має значення встановлення факту постійного проживання спадкоємця зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Відмовляючи у відкритті провадження у справі з підстав того, що із заяви про встановлення факту, що має юридичне значення вбачається спір про право, суд не зазначив, хто є спадкоємцем у порядку, передбаченому спадковим правом (норми ЦК України), який би оспорював право ОСОБА_1 на прийняття спадщини, з огляду на ті обставини що інших заяв про прийняття спадщини не надходило, відомостей про інших осіб, які б проживали разом зі спадкодавцем, немає, оскільки існування спору про право повинно реальним, а не гіпотетичним. 

Крім того, це можна було встановити лише при розгляді справи по суті за участю самої ОСОБА_1 . В матеріалах справи відсутня копія спадкової справи, з якої можна було б встановити наявність чи відсутність спадкоємців, чи інші дані, які б підтверджували наявність спору про право.
Подібні висновки узгоджуються з висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 07 листопада 2018 року у справі № 336/709/18, від 14 квітня 2021 року у справі № 205/2102/19-ц, від 28 квітня 2021 року у справі № 520/19532/19, від 03 серпня 2022 року у справі № 759/12740/21 

Отже, висновки суду про наявність спору про право, який має розглядатися у порядку позовного провадження є передчасним.

Згідно із статтею 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Оскільки суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про відмову у відкритті провадження на підставі ч.4 ст.315 ЦПК України, то за таких обставин ухвала суду підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України суд апеляційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.
Так як розгляд справи по суті не було закінчено, підстав для розподілу судових витрат немає.

Керуючись статтями 367, 369, 374, 379, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Ухвалу Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06 березня 2023 року – скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Постанова набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.        

Судді:

Повне судове рішення складено 10 травня 2023 року.

Головуючий суддя: О.В.Агєєв