ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2023 року	Львів	Справа № 260/1928/22 пров. № А/857/6423/23	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:
головуючого судді                                                  Обрізко І.М., 
суддів                                                                      Іщук Л.П.,  Шинкар Т.І.,
за участю секретаря судового засідання                    Демчик Л.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові апеляційну скаргу Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 28 березня 2023 року, прийняте суддею Луцович М.М. о 14 год. 30 хв. у місті Ужгороді,  повний текст складено 28.03.2023 року у справі за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області до  Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) про визнання протиправною та скасування постанови,-

                                                            встановив:

Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (надалі - ГУ ПФУ в Закарпатській області, позивач) звернулося з адміністративним позовом до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) (надалі - Управління, відповідач) про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу від 18.05.2022 в розмірі 5100,00 грн. у виконавчому провадженні № 62152724.
Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 28 березня 2023 позов задоволено.
Суд виходив з того, що  позивачем було добровільно виконано 29 травня 2018 рішення Хустського районного суду № 309/89/16-а, а саме Хустським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду (реорганізованим шляхом приєднання до ГУ ПФУ в Закарпатській області) проведено ОСОБА_1 перерахунок пенсії з 22.05.2017 року відповідно до Порядку визначення заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії особам, що у період до запровадження обмеження максимального розміру заробітної плати (доходу), з якої сплачувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, отримали заробітну плату (дохід) за результатами роботи, строк виконання якої перевищує календарний місяць, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.04.2005 № 306.
Таким чином, суд зазначив, що у резолютивній частині постанови про відновлення виконавчого провадження від 17.02.2022 ВП № 62152724 не вказано про зобов`язання позивача вчинити дії щодо донарахування пенсії на користь ОСОБА_1 за виконавчим листом, виданим Хустським районним судом Закарпатської області від 08.11.2019 (справа № 309/89/16-а), починаючи із 05.04.2014 із врахуванням індексу інфляції. 
З аналізу статей 63,75 Закону України від 2 червня 2016 № 1404-VIII «Про виконавче провадження» слідує, що визначальною ознакою для накладення на боржника штрафу є саме невиконання рішення суду без поважних причин.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що боржником було виконано рішення Хустського районного суду від 20.05.2016 № 309/89/16-а, а тому оскаржувана постанова про накладення штрафу від 18.05.2022 року ВП № 62152724 прийнята відповідачем без урахування усіх обставин, що мають значення для її прийняття, відтак є протиправною та підлягає скасуванню.
Не погодившись із зазначеним судовим рішенням Управління подало апеляційну скаргу. Вважає, що судом першої інстанції ухвалено рішення із  порушенням норм матеріального та процесуального права.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що ухвалою Хустського районного суду у справі № 309/714/21 від 13.04.2021, під час винесення рішення щодо скасування постанови про закінчення виконавчого провадження від 30.07.2020 ВП 62152724, встановлено, що ГУ ПФУ в Закарпатській області частково виконано рішення Хустського районного суду № 309/89/16-а, а отже, дане рішення не виконано в повному обсязі.
Таким чином, державним виконавцем, керуючись ст.ст. 63, 75 Закону України «Про виконавче провадження», було винесено постанову від 18.05.2022 ВП № 62152724 про накладення штрафу на боржника у розмірі 5100 грн. (300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян) та встановлено новий строк для виконання, та попереджено про кримінальну відповідальність за умисне невиконання рішення, у відповідності до ст. 382 Кримінального кодексу України.
За наслідками скасування постанови державного виконавця про накладення штрафу на боржника не тільки подібне залишить рішення суду невиконаним, а й не буде виконаним у майбутньому, що буде суперечити основним завданням виконавчого провадження та статті 124 Конституції України.
Виходячи з викладеного, державним виконавцем постанова про накладення штрафу прийнята в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Законом України «Про виконавче провадження».
Просить скасувати рішення суду та ухвалити постанову, якою відмовити у задоволенні позову.
ГУ ПФУ в Закарпатській області у відзиві на апеляційну скаргу наводить мотиви, аналогічні аргументації судового рішення. Вважає вірним висновок суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову, тому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.
В судове засідання для розгляду апеляційної скарги учасники справи не прибули, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, а тому відповідно до ч.4 ст. 229, ст. 313 КАС України апеляційний суд ухвалив розгляд апеляційної скарги здійснити за відсутності учасників справи та без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Колегія суддів заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до наступного.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Судом встановлено, що 25 травня 2020 на адресу ГУ ПФУ в Закарпатській області надійшла постанова про відкриття виконавчого провадження, надіслана головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (далі - головний державний виконавець відділу ПВР)  про відкриття виконавчого провадження від 21.05.2020 ВП № 62152724 із примусового виконання виконавчого листа № 309/89/ 16-а, виданого 08.11.2019 Хустським районним судом, щодо: «зобов`язати Хустське управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області обчислити ОСОБА_1 відповідно до Порядку визначення заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії особам, що у період до запровадження обмеження максимального розміру заробітної плати (доходу), з якої сплачувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, отримали заробітну плату (дохід) за результатами роботи, строк виконання якої перевищує календарний місяць, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.04.2005 № 306». 
ГУ ПФУ в Закарпатській області повідомило відповідача листом від 27.05.2020 № 0700-0336-8/17076, що виконавчий лист № 309/89/16-а, виконано 29 травня 2018 в добровільному порядку до відкриття виконавчого провадження. Хустським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду (реорганізованим шляхом приєднання до ГУ ПФУ в Закарпатській області) проведено ОСОБА_1 перерахунок пенсії з 22.05.2017 відповідно до Порядку визначення заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії особам, що у період до запровадження обмеження максимального розміру заробітної плати (доходу), з якої сплачувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, отримали заробітну плату (дохід) за результатами роботи, строк виконання якої перевищує календарний місяць, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.04.2005 № 306.
Різниця пенсії (з урахуванням виплачених сум) за період з 22.05.2017  по 31.05.2018  в сумі 3349,12 грн. включена у відомість на виплату пенсії через відділення поштового зв`язку за червень 2018 та з 01.06.2018 виплата пенсії ОСОБА_1 здійснюється з урахуванням вищенаведеного судового рішення. 
ОСОБА_1 , не погоджуючись із вищевказаним фактом, звернувся до відділу ПВР з письмовою заявою в якій зазначив, що рішення Хустського районного суду № 309/89/16-а від 08.11.2019, ГУ ПФУ в Закарпатській області не виконано.
У зв`язку з чим, державним виконавцем відділу ПВР, з метою належного та повного виконання рішення Хустського районного суду № 309/89/16-а від 08.11.2019, надіслано до Пенсійного фонду України запит від 19.06.2020 за вих. № 7-62152724/4405, щодо перевірки правильності дій ГУ ПФУ в Закарпатській області, спрямованих на виконання даного рішення суду та посприяти у повному виконанні зазначеного рішення суду.
13.07.2020 на адресу відділу ПВР надійшла відповідь Департаменту пенсійного забезпечення Пенсійного фонду України від 07.07.2020 № 2800-030101-5/21517, де зазначено, що стягувач ОСОБА_1 доплату пенсії за період з 22.05.2017 по 31.05.2018 отримав у червні 2018 разом з місячними розміром пенсії, з урахуванням виплачених сум.
Враховуючи вищенаведене, державним виконавцем встановлено повне виконання рішення суду, у зв`язку з чим, 30.07.2020 головним державним виконавцем відділу ПВР винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження». 
В подальшому, ухвалою Хустського районного суду від 13.04.2021 у справі № 309/714/21 скаргу ОСОБА_2 задоволено, скасовано постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) від 30.07.2020 про закінчення виконавчого провадження, зобов`язавши відділ примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) провести донарахування пенсії на користь ОСОБА_1 за виконавчим листом, виданим Хустським районним судом Закарпатської області від 08.11.2019 (справа № 309/89/16-а), починаючи із 05.04.2014  із врахування індексу інфляції. 
Постановою Закарпатського апеляційного суду у справі № 309/714/21 вказану ухвалу Хустського районного суду від 13.04.2021 залишено без змін.
17.02.2022 головним державним виконавцем відділу ПВР винесено постанову про відновлення виконавчого провадження від 17.02.2022 ВП № 62152724 із примусового виконання виконавчого листа № 309/89/16-а, виданого 08.11.2019 Хустським районним судом, щодо: «зобов`язати Хустське управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області обчислити ОСОБА_1 відповідно до Порядку визначення заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії особам, що у період до запровадження обмеження максимального розміру заробітної плати (доходу), з якої сплачувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, отримали заробітну плату (дохід) за результатами роботи, строк виконання якої перевищує календарний місяць, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.04.2005 № 306».
ГУ ПФУ в Закарпатській області листом № 0700-05-01-5/16882 від 09.05.2022 повідомило відповідача, що виконавчий лист по справі № 309/89/16-а, виконано 29 травня 2018 в добровільному порядку до відкриття виконавчого провадження. Хустським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду (реорганізованим шляхом приєднання до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області) проведено ОСОБА_1 перерахунок пенсії з 22.05.2017 відповідно до Порядку визначення заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії особам, що у період до запровадження обмеження максимального розміру заробітної плати (доходу), з якої сплачувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, отримали заробітну плату (дохід) за результатами роботи, строк виконання якої перевищує календарний місяць, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.04.2005 № 306. Різниця пенсії (з урахуванням виплачених сум) за період з 22.05.2017 по 31.05.2018 в сумі 3349,12 грн. включена у відомість на виплату пенсії через відділення поштового зв`язку за червень 2018 та з 01.06.2018 виплата пенсії ОСОБА_1 здійснюється з урахуванням вищенаведеного судового рішення.
18.05.2022 головним державним виконавцем відділу ПВР винесено постанову про накладення штрафу у виконавчому провадженні № 62152724. 
Відповідно до даної постанови, на боржника - ГУ ПФУ в Закарпатській області накладено штраф у розмірі 5100 грн. за невиконання без поважних причин рішення Хустського районного суду № 309/89/16-а. 
Згідно зі статтею 1 Закону України від 2 червня 2016 № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (надалі - Закон України «Про виконавче провадження») виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно - правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Частиною першою статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» на виконавця покладено обов`язок вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Пунктом 16 частини третьої статті 18 цього ж Закону передбачено право виконавця під час здійснення виконавчого провадження накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.
Порядок виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, врегульований статтею 63 Закону України «Про виконавче провадження», за змістом частин першої-третьої якої за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.
У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.
Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.
Своєю чергою, стаття 75 Закону України «Про виконавче провадження» встановлює відповідальність за невиконання рішення, що зобов`язує боржника вчинити певні дії, та рішення про поновлення на роботі.
Так, у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання (частина перша статті 75 Закону України «Про виконавче провадження»).
У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення (частина друга статті 75 Закону України «Про виконавче провадження»).
Законодавство встановлює відповідальність боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання за невиконання рішення, а саме: накладення штрафу, що зобов`язує боржника до вчинення певних дій.
Застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і направлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження як завершальної стадії судового провадження.
Водночас для накладення зазначеного штрафу, законодавство передбачає установлення невиконання судового рішення без поважних причин.
У залежності від характеру правовідносин і змісту зобов`язання, примусове виконання якого відбувається у межах виконавчого провадження, поважними причинами можуть визнаватися такі обставини, які створили об`єктивні перешкоди для невиконання зобов`язання, і подолання яких для боржника було неможливим або ускладненим.
Аналіз правових норм, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, дає підстави для висновку про те, що невиконання боржником рішення суду лише без поважних на те причин, тягне за собою певні наслідки, встановлені нормами Закону України «Про виконавче провадження». Тобто на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу має бути встановленим факт невиконання боржником судового рішення без поважних причин.
Поважними, в розумінні наведених норм Закону України «Про виконавче провадження», можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення боржником та які не залежали від його власного волевиявлення.
Аналогічні праві висновки викладені у постанові Верховного Суду від 31 березня 2021 у справі № 360/3573/2, від 31 травня 2021 у справі № 560/594/20.
Судом із матеріалів справи встановлено, що територіальний орган Пенсійного фонду України (боржник у виконавчому провадженні, на якого наклали штраф за невиконання судового рішення) перерахував грошові кошти, які належало виплатити особі (стягувачу) згідно з судовим рішенням, але не виплатив їх через відсутність у бюджеті коштів на ці витрати. Тобто, судове рішення боржник (в тих справах) в межах своїх можливостей  виконав, а причини, через які судове рішення не виконано в повному обсязі, суд в обсязі обставин тих справ розцінив як поважні, що виключає наявність підстав для накладення штрафу.
Зокрема, позивачем було добровільно виконано 29 травня 2018 рішення Хустського районного суду № 309/89/16-а, а саме проведено ОСОБА_1 перерахунок пенсії з 22.05.2017 відповідно до Порядку визначення заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії особам, що у період до запровадження обмеження максимального розміру заробітної плати (доходу), з якої сплачувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, отримали заробітну плату (дохід) за результатами роботи, строк виконання якої перевищує календарний місяць, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.04.2005 № 306.
Колегія суддів також звертає увагу на те, що відповідно до п.5 ч.1 ст.4 Закону України від 2 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» у виконавчому документі зазначаються, зокрема,  резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень.
          Судом із матеріалів справи, зокрема, із виконавчого листа від 08.11.2019 №309/89/16-а (а.с.52), на підставі якого винесено постанову про відновлення виконавчого провадження від 17.02.2022 ВП № 62152724 вбачається, що у ньому не вказано про зобов`язання позивача вчинити дії щодо донарахування пенсії на користь ОСОБА_1 , починаючи із 05.04.2014 із врахуванням індексу інфляції. Відтак, підстав для здійснення таких дій у боржника не було.
Колегія суддів не бере до уваги покликання відповідача на ухвалу Хустського районного суду від 13.04.2021 у справі № 309/714/21 (залишеною без змін постановою Закарпатського апеляційного суду від 13.04.2021), якою скасовано постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) від 30.07.2020 про закінчення виконавчого провадження, зобов`язавши відділ примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) провести донарахування пенсії на користь ОСОБА_1 за виконавчим листом, виданим Хустським районним судом Закарпатської області від 08.11.2019 (справа № 309/89/16-а), починаючи із 05.04.2014 із врахування індексу інфляції, оскільки у виконавчому листі відсутнє зобов`язання врахувати індекс інфляції.
Таким чином, враховуючи наведене вище, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про те, що боржником в особі ГУ ПФУ  в Закарпатській області було виконано рішення Хустського районного суду від 20.05.2016 № 309/89/16-а, а тому оскаржувана постанова про накладення штрафу від 18.05.2022 ВП № 62152724 прийнята відповідачем без урахування усіх обставин, що мають значення для її прийняття, відтак є протиправною та підлягає скасуванню.
У випадку, якщо стягувач не погоджується із виконанням судового рішення, останній не позбавлений права звернутися до суду із заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду в порядку ст.383 КАС України.
Суд також зауважує, що Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у рішенні від 10 лютого 2010 у справі «Серявін та інші проти України» зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. У справі «Трофимчук проти України» ЄСПЛ також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не можна розуміти як вимогу детально відповідати на кожен довід. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.
Відповідно до пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Апеляційний суд відхиляє решту доводів апелянта, які наведені у поданій апеляційній скарзі, оскільки такі на правильність висновків суду не впливають, а, відтак, не можуть покладатися в основу скасування чи зміни оскарженого судового рішення.
Колегія суддів не здійснює новий розподіл судових витрат відповідно до ст.139 КАС України.
З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст. 272, 287, 310, 315, 316, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
                                                           постановив:

Апеляційну скаргу Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) залишити без задоволення, рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 28 березня 2023 року у справі №260/1928/22 -  без змін.  
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду. 

Головуючий суддя	 	І. М. Обрізко 	
судді	 	Л. П. Іщук 	
 	 	Т. І. Шинкар  	
Повне судове рішення складено 20.06.2023.