П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  120/8237/22 
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Альчук М.П. 
Суддя-доповідач -  Смілянець Е. С.   
24 квітня 2023 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Смілянця Е. С. 
суддів:  Драчук Т. О.  Полотнянка Ю.П. , 
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції у Вінницькій області на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 28 листопада 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області про  визнання протиправним та скасування наказу, 
В С Т А Н О В И В :
позивач, ОСОБА_1 , звернувся в суд з адміністративним позовом до головного управління Національної поліції у Вінницькій області (відповідача) про визнання протиправним та скасування наказу головного управління Національної поліції у Вінницькій області від 02.09.2022  № 839 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності поліцейських окремих територіальних підрозділів поліції Вінницької області", а саме застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді попередження про неповну службову відповідальність за порушення службової дисципліни.
Вінницький окружний адміністративний суд рішенням від 28.02.2022 позов задовольнив. Судове рішення мотивоване тим, що будь-яких належних та достовірних доказів наявності вини, якій передує причинно-наслідковий зв`язок вчинених дій чи допущеної бездіяльності саме позивачем, в розрізі його функціональних обов`язків щодо фактів, зазначених у висновку службового розслідування, матеріали справи не містять та відповідачем у ході її судового розгляду не надано.
Не погоджуючись з рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити.
Аргументами на підтвердження вимог скарги зазначає, що підставою для прийняття оскаржуваного наказу слугував висновок службового розслідування від 29.08.2022, відповідно до якого встановлено обставини вчинення позивачем дисциплінарного проступку, зокрема встановлення факту, що функціональні обов`язки начальника ВДОП не враховують повноваження щодо координації роботи та контролю у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, індивідуально-профілактичної роботи з раніше судимими особами, робіт з громадськими формуваннями з охорони громадського порядку. Також зазначено про частковий контроль з боку керівництва за виконанням завдань визначених керівництвом УПД ГУНП у протоколах нарад.
У відзиві на апеляційну скаргу позивач зазначає, що будь-яких належних та достовірних доказів наявності вини позивача, в розрізі його функціональних обов`язків щодо фактів, зазначених у висновку службового розслідування, матеріали справи не містять та відповідачем у ході її судового розгляду так і не надано.
Згідно з положеннями ч. 3  ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства  України (далі-КАС України), суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Виходячи з приписів ст.ст. 311, 263 КАС України, вищезазначена апеляційна скарга розглядається в порядку письмового провадження.
Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 27.10.2010 року прийнятий на службу до Національної поліції, з 04.01.2021 року перебуває на займаній посаді начальника сектору привенції Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області.
В ході здійснення контролю роботи Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області, дисциплінарною комісією ГУНП у Вінницькій області, на підставі наказу ГУНП у Вінницькій області від 15.08.2022 року № 1021 проведено службове розслідування за фактами виявлених недоліків у службовій діяльності окремих територіальних підрозділів поліції ГУНП у Вінницькій області, під час перевірки працівниками ДПД НПУ, викладених у довідці "Про результати перевірки стану організації службової діяльності дільничних офіцерів поліції та стану організації роботи сектору протидії домашньому насильству ГУНП у Вінницькій області" від 02.08.2022 року № 5338/04/20-2022.
У вказаній довідці зазначено ряд недоліків в організації роботи відділу дільничних офіцерів поліції УПД ГУНП у Вінницькій області та окремих територіальних підрозділів з превентивної діяльності.
Зокрема, вказано, що функціональні обов`язки начальника ВДОП не враховують повноваження щодо координації роботи та контролю у сфері запобіганню та протидії домашньому насильству, індивідуально-профілактичної роботи з раніше судимими особами, роботи з громадськими формуваннями з охорони громадського порядку. Також вказано на частковий контроль з боку керівництва за виконанням завдань визначених керівництвом УПД, ГУНП у протоколах нарад.
В тому числі проведеною перевіркою працівниками ДПД НПУ встановлено факти недотримання службової дисципліни керівництвом сектору привенції Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області в ході яких виявлено ряд недоліків, а саме:
- робочі заходи з покращення застосування працівниками превентивної діяльності превентивних заходів по запобіганню та попередженню кримінальних (адміністративних) правопорушень, пов`язаних із домашнім насильством на 2022 рік, виконуються формально, у матеріалах наявні лише формальні рапорти (продубльовано пункти робото-заходів та зазначено що вони виконанні, без будь-яких матеріалів про виконання пункту 8, список осіб, які перебувають на профілактичному обліку за вчинення домашнього насильства, аналіз виїздів на сімейні та побутові конфлікти, а також заяв, що надходять до них з цього приводу, не здійснюється, відсутні рапорти працівників ГРПП про перевірку кривдників за 2022 рік. Відсутні будь-які матеріали про виконання пунктів 2-7 та 9-12 робочих заходів;
- в підрозділі відсутні аналітичні матеріали щодо стану запобігання та протидії домашньому насильству в Могилів-Подільському районі та територіальних підрозділах, ефективності вжитих заходів у цьому напрямі та моніторингу проблемних питань під час реєстрації, реагування та прийняття рішення за зверненнями щодо домашнього насильства;
- відсутня взаємодія із суб`єктами, що здійснюють заходи у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, шляхом інформування останніх щодо осіб, які вчинили домашнє насильство у порядку, визначеному постановою КМУ від 22.08.2018 року № 2658;
- систематичність вчинення домашнього насильства не аналізується, що призводить до його повторності. Так, відносно кривдників ОСОБА_2 складено 6 адміністративних протоколів за вчинення правопорушень, передбачених статтею 173-2 КУпАП, однак питання щодо внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за вчинення кримінального проступку, передбаченого статтею 126-1 КК України, не вирішено. Аналогічні факти виявлено і в діях ОСОБА_3 , відносно якого складено 4 протоколи за вчинення правопорушень, передбачених статтею 173-2 КУпАП;
- планом основних організаційних заходів Могилів-Подільського РВП ГУНП на перше півріччя 2022 року, (від 24.12.2021 року № 105/223/01-2021 року) не зазначено жодного організаційно-практичного заходу щодо роботи з раніше засудженими особами;
- за 2022 рік за статтею 187 КУпАП складено 167 адміністративних протоколи. Поряд з цим, виявлено факти складання відносно піднаглядного декількох адміністративних протоколів, передбачених ст. 187 КУпАП протягом одного дня, однак у фабулах не вказано дати та часу вчинення правопорушення, що може свідчити про штучне збільшення результатів;
- 17.06.2022 року відносно адмінпіднаглядного ОСОБА_4 складено 23 таких протоколи. Аналогічні порушення виявлено і при складанні адміністративних протоколів відносно ОСОБА_5 (11.05.2022 року - 21 протокол). Журнал реєстрації постанов суду про встановлення адміністративного нагляду в підрозділі відсутній, а постанови суду про адміністративний нагляд, вносяться до журналу реєстрації справ адміністративного нагляду та піднаглядних;
- виявлено формальний підхід ДОП до превентивної роботи з піднаглядними та контролю за дотриманням обмежень встановлених судом. Так, 18.02.2022 року ОСОБА_6 встановлено адміністративний нагляд з вимогою з`являтись на реєстрацію до Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області двічі на місяць, проте згідно з реєстраційним листом піднаглядна жодного разу не прибула до РВП. Вказані порушення до СО не реєструвалися, питання про притягнення до адміністративної відповідальності не вирішувалось. Крім цього, перевірка дотримання обмежень встановлених;
- відповідно до наданих службових завдань поліцейськими Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області здійснювалися перевірки обмежень адмінпіднагпядних у нічний час, 11.05.2022 року, 21.05.2022 року, 31.05.2022 року, 16.06.2022 року та 23.06.2022 року. За результатами перевірок адміпідннаглядний відсутній за місцем проживання. Вказані матеріали зареєстровано до СО та працівниками ГРПП списано до справи, питання про притягнення адмінпіднаглядної до відповідальності не вирішувалося;
- у справі адмінпіднаглядного С. Лісничого, нагляд якому встановлений 26.03.2022 року, взагалі відсутній реєстраційний лист (зобов`язання з`являтися на реєстрацію до Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області кожну четверту п`ятницю місяця). Крім цього, перевірка дотримання обмежень встановлених судом здійснювалися лише 4 рази, починаючи з 09.05.2022 року;
- 24.06.2022 року відносно адмінпіднаглядного ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, починаючи з 30.06.2022. Однак, згідно з реєстраційним листом піднаглядний 01.07.2022 року прибув на реєстрацію до РВП, чим порушив запобіжний захід, що свідчить про формальний підхід ДОП до перевірки вказаною особою вимог суду в частині дотримання запобіжного заходу;
- також виявлено факти порушення в постановці на облік раніше судимих осіб. Так, згідно з відомостями ІКС "ІПТІП України" у Могилів - Подільському РВП на обліку за категорією "раніше судимий" перебуває ОСОБА_8 , який має одну не зняту і не погашену судимість за частиною першою статті 309 (Незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів без мети збуту) КК України, однак згідно з пунктом "г" статті 3 Закону України "Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі" вказана особа повинна перебувати на обліку за категорією "формальний";
- у Могилів-Подільському РВП аналіз стану превентивної роботи з раніше судимими особами на території обслуговування не здійснювався. Також, формально підготовлено робочі заходи щодо превентивних заходів Могилів-Подільського РВП ГУПН у Вінницькій області із попередження вчинення правопорушень, пов`язаних з порушеннями рівноправності громадян на 2022 рік;
- жодних довідок про результати виконання робочих заходів, наказів про закріплення працівників превенції за територіями проживання національних меншин, надано не було. Робота в даному напрямку не проводиться взагалі.
У зв`язку із чим наказом ГУНП у Вінницькій області № 839 від 02.09.2022 року ОСОБА_1 притягнутий до дисциплінарної відповідальності у виді попередження про неповну службову відповідність за порушення основних обов`язків поліцейського, передбачених посадовими інструкціями та статті 18 Закону України "Про Національну поліцію", пункту 1 розділу IV наказу МВС України від 28.07.2017 № 650 "Про затвердження Інструкції з організації діяльності дільничних офіцерів поліції та поліцейських офіцерів громад" та пункту 7 частини 1 статті 3 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-VIII.
Не погоджуючись із зазначеним наказом, позивач звернувся до адміністративного суду з позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.
Так, спірні у цій справі відносини врегульовані Законом України "Про Національну поліцію" від 02 липня 2015 року № 580-VIII (далі - Закон № 580-VIII), Дисциплінарним статутом Національної поліції, затвердженим Законом України "Про Дисциплінарний статут Національної поліції України" від 15 березня 2018 року № 2337-VIII (далі - Дисциплінарний статут), Порядком проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженим наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2018 року № 893, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 28 листопада 2018 року за № 1355/32807 (далі - Порядок № 893).
Приписами частини другої статті 19 Закону № 580-VIII передбачено, що підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.
Згідно частин першої статті 19 Дисциплінарного статуту у висновку за результатами службового розслідування зазначаються: 1) дата і місце складання висновку, прізвище та ініціали, посада і місце служби членів дисциплінарної комісії, що проводила службове розслідування; 2) підстава для призначення службового розслідування; 3) обставини справи, зокрема обставини вчинення поліцейським дисциплінарного проступку; 4) пояснення поліцейського щодо обставин справи; 5) пояснення інших осіб, яким відомі обставини справи; 6) пояснення безпосереднього керівника поліцейського щодо обставин справи; 7) документи та матеріали, що підтверджують та/або спростовують факт вчинення дисциплінарного проступку; 8) відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; 9) причини та умови, що призвели до вчинення проступку, вжиті або запропоновані заходи для їх усунення, обставини, що знімають з поліцейського звинувачення; 10) висновок щодо наявності або відсутності у діянні поліцейського дисциплінарного проступку, а також щодо його юридичної кваліфікації з посиланням на положення закону; 11) вид стягнення, що пропонується застосувати до поліцейського у разі наявності в його діянні дисциплінарного проступку.
Відповідно до частини другої статті 19 Дисциплінарного статуту під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.
Частиною сьомою названої вище статті передбачено, що у разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.
Згідно частини восьмої статті 19 Дисциплінарного статуту під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.
Відповідно до частини першої статті 24 Дисциплінарного статуту поліцейський має право оскаржити застосоване до нього дисциплінарне стягнення протягом місяця з дня його виконання (реалізації) шляхом подання рапорту до прямого керівника особи, яка застосувала дисциплінарне стягнення, а також шляхом звернення до суду в установленому порядку.
Згідно частини десятої статті 14 Дисциплінарного статуту порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.
Зокрема, згідно пункту 1 розділу V "Проведення службового розслідування дисциплінарною комісією" Порядку № 893 проведення службового розслідування полягає в діяльності дисциплінарної комісії із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин його вчинення, установлення причин і умов учинення дисциплінарного проступку, вини поліцейського, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин учинення дисциплінарних проступків.
Відповідно до пункту 4 розділу V "Проведення службового розслідування дисциплінарною комісією" Порядку № 893 службове розслідування має встановити: наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування; наявність чи відсутність порушень положень законів України чи інших нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій; ступінь вини кожної з осіб, що вчинили дисциплінарний проступок; обставини, що пом`якшують або обтяжують ступінь і характер відповідальності поліцейського чи знімають безпідставні звинувачення з нього; відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; вид і розмір заподіяної шкоди; причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку.
Згідно пункту 7 розділу V "Проведення службового розслідування дисциплінарною комісією" Порядку № 893 розгляд справи дисциплінарною комісією проводиться зазвичай у формі письмового провадження.
Збирання та перевірка матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського у разі розгляду справи у формі письмового провадження здійснюються зазвичай шляхом: одержання пояснень щодо обставин справи від поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, та від інших осіб; одержання в органах, закладах, установах поліції та їх підрозділах чи за запитом в інших органах державної влади та органах місцевого самоврядування необхідних документів або їх копій та долучення до матеріалів справи; отримання консультацій спеціалістів з питань, що стосуються службового розслідування. У разі розгляду справи у формі письмового провадження рішення дисциплінарною комісією приймається без повідомлення та (або) виклику інших учасників службового розслідування на підставі наявних у справі матеріалів.
Правила оформлення матеріалів службового розслідування наведені у розділі VI Порядку № 893.
В описовій частині висновку службового розслідування викладаються відомості, встановлені під час проведення службового розслідування: обставини справи, зокрема обставини вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, час, місце, спосіб, мотив учинення дисциплінарного проступку, його наслідки (їх тяжкість), що настали у зв`язку з цим; посада, звання, прізвище, ім`я, по батькові, персональні дані (дата і місце народження, освіта, період служби в поліції і на займаній посаді - із дотриманням вимог Закону України "Про захист персональних даних"), відомості, що характеризують поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; пояснення поліцейського щодо обставин справи, а в разі відмови від надання такого пояснення - інформація про засвідчення цього факту відповідним актом про відмову надати пояснення чи поштове повідомлення про вручення або про відмову від отримання виклику для надання пояснень чи повернення поштового відправлення з позначкою про невручення; пояснення безпосереднього керівника поліцейського щодо обставин справи; пояснення інших осіб, яким відомі обставини справи; документи та матеріали, що підтверджують та (або) спростовують факт учинення дисциплінарного проступку; обставини, що обтяжують або пом`якшують відповідальність поліцейського, визначені статтею 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України; причини та умови, що призвели до вчинення виявленого дисциплінарного проступку, обставини, що знімають із поліцейського звинувачення (пункт 4 розділу VI Порядку № 893).
Як встановлено судом першої інстанції, з обставин справи встановлено, що оскаржуваним рішенням притягнуто позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді попередження про неповну службову відповідальність, що виразилось у оцінюванні функціональних обов`язків позивача, як спеціаліста щодо належної координації роботи та контролю у сфері запобіганню та протидії домашньому насильству, індивідуально-профілактичної роботи з раніше судимими, роботи з громадськими формуваннями з охорони громадського формування.
Однак у ході судового розгляду цієї справи відповідачем не надано належних та достовірних доказів оцінки наданих пояснень позивача, не надано оцінку наданим доказам на заявлені зауваження, які крім іншого долучені до матеріалів справи.
Разом з тим, суд першої інстанції вважав необґрунтованим висновок відповідача про порушення позивачем основних обов`язків поліцейського передбачених інструкціями та ст. 18 Закону України "Про національну поліцію" та п. 7 ч. 1 ст. 3 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, оскільки відповідачем не надано належних та допустимих доказів, які б вказували на протиправність дій чи бездіяльності позивача, тяжкість проступку, не наведено, яку шкоду заподіяно позивачем, не зазначено чи враховувалося та досліджувалося відповідачем попередня поведінка позивача, його ставлення до виконання службових обов`язків, рівень його кваліфікації, тощо, як і не надано належних доказів на підтвердження висновку щодо здійснення позивачем неналежного контролю щодо виконуваних обов`язків, що в свою чергу призвело до порушення вимог службової дисципліни ОСОБА_1 .
При цьому, судом першої інстанції спростовано доводи відповідача щодо виявлених недоліках роботи позивача в частині відсутності матеріалів виконання робочих заходів щодо вдосконалення роботи із запобігання та протидії правопорушень, пов`язаних із домашнім насильством на 2022 рік, оскільки зазначенні дії мають виконуватися сектором адміністративної практики, а не позивачем, при цьому начальник такого навіть не був допитаний. 
Також відносно зауважень щодо не внесення відомостей стосовно осіб, які вчиняють домашнє насилля до Єдиного державного реєстру домашнього насилля, позивачем зазначалось, що виконання внесення даних до вказаного реєстру наразі є неможливим через відсутність такого реєстру.
Доводи апеляційної скарги стосовно зауважень щодо не здійснення аналізу домашнього насилля, що призводить до її систематичності, а саме кривдника ОСОБА_9 відносно якого складено 6 адміністративних протоколів за вчинення правопорушень, передбачених ст. 172-3 КуПАП, однак питання щодо внесення відомостей до Єдиного реєстру не вирішено, спростовуються поясненнями позивача, що зазначеної у розслідування особи на обліках Могилів-Подільського РВП, як кривдника взагалі не значиться.
Також спростовуються доводи відповідача про відсутність взаємодії із суб`єктами, що здійснюють заходи у сфері запобігання та протидії домашньому насиллю, шляхом інформування останніх щодо осіб, які вчинили домашнє насильство, оскільки позивачем було надано підтверджуючі довідки від суб`єктів, які здійснюють заходи у сфері запобігання та протидії домашньому насильству. При цьому, доказів того, що такі не надавалися під час здійснення перевірки, відповідачем не надано.
Судом першої інстанції було також надано правову оцінку щодо відсутності журналу реєстрації постанов суду про встановлення адміністративного нагляду в підрозділі, а постанови суду про адміністративний нагляд вносяться до журналу реєстрації справ адміністративного нагляду та піднаглядних. З даного приводу слід звернути увагу, що Наказом 1303/203 "Про затвердження Інструкції про організацію здійснення адміністративного нагляду за особами, звільненими з місць позбавлення волі" від 04.11.2003 року передбачено ведення Журналу введення постанов суду про встановлення адміністративного нагляду Установами виконання покарань, а не підрозділами поліції.
Відносно зауважень щодо формально підготовлених робочих заходів щодо превентивних заходів у Могилів-Подільському РВП ГУНП у Вінницькій області із попередження вчинення правопорушень, пов`язаних із порушеннями рівноправності громадян на 2022 рік. Як встановлено із наявних матеріалів, що на території обслуговування Могилів-Подільського РВП відсутні компактно проживаючі національні меншини, про що свідчать довідки органів місцевого самоврядування та рапорти ДОП, що свідчить про об`єктивну неможливість виконання окремих пунктів щодо яких виявлено недоліки.
Таким чином, суд першої інстанції констатував про те, що усупереч приписам частини другої статті 14 Дисциплінарного статуту службове розслідування відносно позивача було проведено не повно та не об`єктивно, без з`ясування всіх обставин можливого вчинення позивачем дисциплінарного проступку, без встановлення дійсних причин і умов його вчинення, а також за відсутності належних доказів встановлення вини позивача.
Будь-яких належних та достовірних доказів наявності вини, якій передує причинно-наслідковий зв`язок вчинених дій чи допущеної бездіяльності саме позивачем, в розрізі його функціональних обов`язків щодо фактів, зазначених у висновку службового розслідування, матеріали справи не містять та відповідачем у ході її судового розгляду не надано.
Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції щодо незаконності притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, а тому оскаржуваний пункт 1 наказу головного управління Національної поліції у Вінницькій області від 02.09.2022 року № 839 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності поліцейських окремих територіальних підрозділів поліції Вінницької області", що стосується застосування до начальника сектору превенції Могилів-Подільського районного відділу поліції ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у виді попередження про неповну службову відповідальність є протиправним та підлягав скасуванню. Відповідно, позовні вимоги в указаній частині підлягаюли задоволенню.
У контексті оцінки доводів апеляційної скарги колегія суддів звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах "Проніна проти України" (пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.
З огляду на такий підхід Європейського суду з прав людини до оцінки аргументів сторін, колегія суддів вважає, що ключові аргументи апеляційної скарги отримали достатню оцінку.
Підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, а доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції у Вінницькій області залишити без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 28 листопада 2022 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає. 
Головуючий	 	 	Смілянець Е. С.	
 	 	 	 	
Судді	 	    	Драчук Т. О.    Полотнянко Ю.П.