УХВАЛА
про повернення касаційної скарги

12 червня 2023 року 

м. Київ

справа № 620/5950/22
адміністративне провадження № К/990/12266/23 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача Кравчука В.М., суддів Берназюка Я.О., Стародуба О.П.,

перевірив касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє Чікова Тетяна Анатоліївна,
на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 28 лютого 2023 року (колегія у складі суддів Епель О.В., Карпушової О.В., Мєзєнцева Є.І.)
у справі № 620/5950/22
за позовом ОСОБА_1  
до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області 
про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії.

УСТАНОВИВ:

У вересні 2022 року ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 ) звернувся до суду із позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (далі - ГУ ПФ України в Чернігівській області; відповідач), у якому просив:
- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо ненарахування та невиплати йому щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2022 рік у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком;
- зобов`язати ГУ ПФ України в Чернігівській області здійснити перерахунок та виплату недоплаченої разової грошової допомоги до 5 травня за 2022 рік у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком, з урахуванням попередньо виплаченої суми допомоги.

Чернігівський окружний адміністративний суд рішенням від 03.11.2022 задовольнив позов.
Відповідач оскаржив таке рішення в апеляційному порядку. 

Шостий апеляційний адміністративний суд постановою від 28.02.2023 скасував рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 03.11.2022, ухвалив нове рішення про відмову у задоволенні позову. 

03.04.2023 ОСОБА_1 , в інтересах якого діє Чікова Тетяна Анатоліївна (далі - Чікова Т.А. , представниця позивача), подав касаційну скаргу, що 06.04.2023 надійшла до Верховного Суду, у якій, із посиланням на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 28.02.2023, залишити в силі рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 03.11.2022.
Як на підставу касаційного оскарження покликається на те, що суд апеляційної інстанції вирішив спір без врахування висновку Верховного Суду щодо застосування норм права, викладеного у постанові від 29.09.2020 у справі №440/2722/20.

Верховний Суд ухвалою від 26.04.2023 залишив касаційну скаргу без руху відповідно до ч. 2 ст. 332 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) для обґрунтування підстави оскарження судових рішень у справі незначної складності.

22.05.2023 представниця позивача надіслала до Верховного Суду уточнену касаційну скаргу. Касаційна скарга обґрунтована тим ж аргументами щодо неврахування висновку Верховного Суду щодо застосування норм права, викладеного у постанові від 29.09.2020 у справі №440/2722/20, які Суд вже визнав неналежною підставою для касаційного оскарження постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 28.02.2023. Також покликається на те, що суд апеляційної інстанції не мав враховувати при вирішенні спору висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 01.12.2022 у справі № 580/2869/22, викладені після прийняття судом першої інстанції рішення у справі. 

Тобто, представниця позивача у наданий Судом строк не обґрунтувала необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні, не зазначає інших підстав касаційного оскарження, передбачених п. 2 ч. 4 ст. 328 КАС України.
Також Чікова Т.А. абстрактно покликається на суттєве значення для позивача цієї справи, не обґрунтовує, чим вирізняється ця справа з-поміж інших справ даної категорії спорів, що давало б підстави для перегляду у касаційному порядку судового рішення у справі незначної складності. Водночас, скаржник не обґрунтовує, у чому полягає фундаментальне значення розгляду цієї справи для формування єдиної правозастосовної практики; не вказує приклади неоднакового застосування судами у інших справах у подібних правовідносинах Закону України від 22.10.1993 № 3551-XII "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", Порядку використання у 2022 році коштів державного бюджету, передбачених для виплати щорічної разової грошової допомоги ветеранам війни і жертвам нацистських переслідувань, затвердженому Постановою Кабінету Міністрів України від 07.05.2022 № 540.
Тобто, скаржник не усунув недолік, який слугував підставою для залишення касаційної скарги без руху.
Зважаючи на наведене, Суд вважає, що ОСОБА_1 , в інтересах якого діє Чікова Т.А., слід повернути касаційну скаргу відповідно до п. 1 ч. 4 ст.169, п. 4 ч. 5 ст. 332 КАС України.
Зазначене не позбавляє позивача права на повторне звернення до Верховного Суду з касаційною скаргою в межах розумних строків та при дотриманні вимог КАС України.

Керуючись ст. 328, 330, 332 КАС України, Суд,-

УХВАЛИВ:

1. Повернути ОСОБА_1 , в інтересах якого діє Чікова Тетяна Анатоліївна, касаційну скаргу на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 28 лютого 2023 року у справі № 620/5950/22.
2. Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не перешкоджає особі, яка її подала, реалізувати право на повторне звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.
3. Копію ухвали про повернення касаційної скарги надіслати учасникам справи. Скаржнику надіслати копію ухвали про повернення касаційної скарги разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та не може бути оскаржена.

Суддя                                                                                                              В.М. Кравчук

Суддя                                                                                                              Я.О. Берназюк

Суддя                                                                                                              О.П. Стародуб