ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3569/23 Справа № 933/249/22 	  	Суддя у 1-й інстанції - Попович І.А. Суддя у 2-й інстанції - Мірута О. А.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2023 року                                                                м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ :
головуючого - МірутиО.А., 
суддів:  Тимченко О.О., Хейло Я.В.,
за участю секретаря судового засідання  - Тимофєєвої В.О.

учасники справи:
позивач  ОСОБА_1 ,
відповідач  ОСОБА_2 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського апеляційного суду в місті Кривому Розі Дніпропетровської області в режимі відеоконференції апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Олександрівського районного суду Донецької області від 22 грудня 2022 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на дитину та зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів (суддя Попович І.А.), ухваленого в приміщенні суду смт. Олександрівка Донецької області, повний текст рішення складено 30 грудня 2023 року,-
В С Т А Н О В И В:
КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ
У серпні 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на дитину 
В обґрунтування заявлених позовних вимог ОСОБА_1 зазначила, що уклала шлюб з відповідачем 05.11.1994 року, який було розірвано рішенням Олександрівського районного суду Донецької області від 10.06.2015року. в період шлюбу у них народилась донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Постановою Верховного Суду від 16.06.2021 року (справа № 643/11949/19) з відповідача на користь позивачки стягнуто аліменти у розмірі 10 000 грн. щомісячно з подальшою індексацією до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з дня набрання судовим рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.
На сьогоднішній час відповідач продовжує сільськогосподарську діяльність та орендує 45 земельних ділянок, загальною площею 441,4316 га. За даними АІС «Податковий блок», площа земельних ділянок, за якими сплачується земельний податок та орендна плата становить: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва - 5,86 га; за договорами оренди - 172,0581 га. За період з 2016 по 2019 роки відповідачу як власнику земельних ділянок та землекористувачу було нараховано та сплачено податки:
- у 2017році: орендна плата з фізичних осіб нарахована та сплачена 182 776,53 грн., земельний податок з фізичних осіб нараховано та сплачено 190,71 грн.,
- у 2018році: орендна плата з фізичних осіб нарахована та сплачена 154 398,05 грн., земельний податок з фізичних осіб нараховано та сплачено 1809,70 грн.,
- у 2019році: орендна плата з фізичних осіб нарахована та сплачена 154 548,05 грн., земельний податок з фізичних осіб нараховано та сплачено 1823,10 грн.,
на загальну суму за період з 2016 року по 13.12.2019 року – 495 546,14 грн.
Починаючи з 2019 року відповідач почав приховувати свої доходи, у зв`язку з чим позивачкою було надіслано чисельні скарги до правоохоронних органів та органів ДФС, однак це не дало належних результатів та отримання запитуємої інформації. |
Позивач зазначає, що приймає безпосередню участь у виховані доньки, її розвитку та матеріальному забезпеченні, докладаючи зі свого боку усі зусилля для забезпечення потреб дитини. Відповідач із затримкою сплачує аліменти, однак у зв`язку із ситуацією в країни цих коштів не вистачає. Матеріальний стан відповідача покращився, що дозволяє йому збільшити розмір аліментів на утримання дитини до 20 000,00 грн.
Просила суд збільшити розмір стягнутих аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання доньки ОСОБА_4  у твердій грошовій сумі з 10 000 грн. до 20 000 грн. щомісячно, з подальшою індексацією, починаючи з дня набрання судовим рішенням законної сили, і до досягнення дитиною повноліття.
23.09.2022 року відповідачем ОСОБА_2 подано зустрічну позовну заяву до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів.
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач за зустрічним позовом зазначив, що перебував в шлюбі з ОСОБА_1 , який було розірвано рішенням Олександрівського районного суду Донецької області 10 червня 2015 року. У них є дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Постановою Верховного Суду від 16.06.2021 року (справа №643/11949-19) з нього було стягнуто аліменти на утримання спільної дитини ОСОБА_3 у твердій грошовій сумі у розмірі 10 000,00 грн. до досягнення дочкою повноліття.
Починаючи з 2021 року, він проживає однією сім`ю без реєстрації шлюбу з іншою жінкою. ІНФОРМАЦІЯ_3 у них народилась спільна дитина - донька ОСОБА_5 .
Зазначені обставини свідчать про зміну його сімейного та матеріального стану, так як забезпечення нормального життя новонародженої дитини потребує значних матеріальних затрат.
Вищезазначені обставини справи свідчать про те, що у зв`язку із народженням дитини у новому шлюбі він зобов`язаний забезпечувати належне матеріальне становище обох дітей, а відповідно сплата аліментів у встановленому судом розмірі є неможливою.
Посилаючись на ст.ст. 181,182,192 СК України, ОСОБА_2 вважає, що погіршення його матеріального становища може бути підставою для його вимог про зменшення розміру аліментів, оскільки при визначенні розміру аліментів суд повинен враховувати: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців та інші обставини, що мають істотне значення. Крім того,зазначає, що зміна його сімейного стану є самостійною підставою для зменшення розміру стягнутих з нього аліментів, посилаючись на постанову Верховного Суду від 08 жовтня 2018 року справа № 678/13/17).
Просив суд зменшити розмір аліментів, що стягуються за постановою Верховного Суду від 16.06.2021 року (справа№ 643/11949-19) з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на користь ОСОБА_1 , на утримання неповнолітньої дочки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 10 000 гривень до 5 000 гривень, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття. 

КОРОТКИЙ ЗМІСТ РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Рішенням Олександрівського районного суду Донецької області від 22 грудня 2022 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на дитину задоволено частково.
Збільшено розмір аліментів, визначений постановою Верховного Суду від 16 червня 2021 року, та стягувати з ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_1 , аліменти на утримання доньки – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі 12000 гривень 00 копійок, щомісячно, з подальшою індексацією, відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з дня набрання судовим рішенням законної сили, і до досягнення дитиною повноліття.
В іншій частині позовних вимог, - відмовлено.
Стягнуто з ОСОБА_2 у дохід держави судовий збір в сумі 595 гривень 44 коп.
Судовий збір у сумі 396 гривень 96 копійок компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Стягнення за виконавчим листом, виданим на підставі постанови Верховного Суду від 16 червня 2021 року по цивільній справі № 643/11949/19 - припинити, станом на день набрання чинності даним рішенням, та повернути виконавчий лист до суду після завершення виконання (погашення заборгованості по аліментах).
В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів, - відмовлено.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ
У апеляційній скарзі, поданій до апеляційного суду, ОСОБА_1 посилається на неправильне застосування матеріальних та процесуальних норм права, неповним встановленням обставин, які мають значення для правильного вирішення справи та просить рішення суду у частині часткового задоволення позовних вимог про збільшення розміру аліментів на дитину скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі, в іншій частині рішення суду залишити без змін.
УЗАГАЛЬНЕННЯ ДОВОДІВ ОСОБИ, ЯКА ПОДАЛА АПЕЛЯЦІЙНУ СКАРГУ
Апеляційна скарга мотивована тим, що  після аналізу та порівняння доходів ОСОБА_2 до та після прийняття Верховним Судом постанови по справі № 643/11949/І9від16.06.2021року, доходи Відповідача виросли більше, ніж у три рази, тобто його матеріальний стан покращився втричі.
Суд першої інстанції підвищив розмір аліментів, які підлягають стягненню, з 10000 гривень до 12000 тисяч гривень, тобто фактично суд збільшив розмір аліментів на 20 % від попередньо присудженої суми.
Вважає, що висновки суду першої інстанції у цій частині не відповідають обставинам справи, оскільки збільшення розміру аліментів на 2000 гривень (на 20%) за умови, що матеріальний стан Відповідача покращився у декілька разів не відповідає засадам розумності, справедливості та спів розмірності, а також суперечать інтересам доньки.
З урахуванням рівня життя, потреб дитини, яка знаходиться у віці, коли завжди існує необхідність у нових речах та взутті, канцелярії, тощо, постійного зростання цін, беручи до уваги той факт, що матеріальний стан Відповідача цілком дозволяє йому сплачувати аліменти у такій сумі вважає, що аліменти саме у заявленому розмірі (20000 гривень) будуть відповідати вимогам розумності справедливості та співрозмірності, а призначення аліментів у такій сумі буде відповідати інтересам дитини, які є пріоритетними згідно чинного національного та міжнародного законодавства.
Крім того, скаржник вважає, що посилання суду на народження другої дитини, як на підставу збільшення розміру лише на 2000 грн., є необгрунтованим, оскільки, сам факт народження іншої дитини не може слугувати підставою для зменшення розміру аліментів, а також не може бути й обгрунтуванням того, щоб збільшувати розмір аліментів на меншу суму, ніж заявлена у позові.
Відповідач не надав жодного доказу стосовно того, шо він несе хоч якісь втрати, пов`язані з утриманням народженої від нього дитини, що стало підставою для відмові у задоволенні зустрічного позову.

УЗАГАЛЬНЕННЯ ДОВОДІВ ТА ЗАПЕРЕЧЕНЬ ІНШІХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.
Відповідно до частини 3 статті 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання апеляційного суду не з`явилась, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала заяву про розгляд справи за її відсутності.
У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_6 у режимі відеконференції, підтримала доводи апеляційної скарги та просила їх задовольнити.
У судове засідання відповідач ОСОБА_2 не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином.
Апеляційний суд вважає можливим розглянути справу за відсутності учасників справи, які не з`явились в судове засідання, оскільки, відповідно до частини 2 статті 372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ
Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у період з 05.11.1994 року по 10.06.2015 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Олександрівського районного суду Донецької області від 10 червня 2015 року.
В період шлюбу, у сторін народилася донька ОСОБА_3 , батьками якої зазначені ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим 26 лютого 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Олександрівського районного управління юстиції у Донецькій області, 05.02.2013 року ( а.с.4).
 Згідно довідки Покровсько-Добропільського управління ГУ ДПС у Донецькій області від 13 грудня 2019 року ОСОБА_2 як фізична особа-підприємець на податковому обліку в Олександрівській ДПІ за період з 2016 року по 13 грудня 2019 року не перебував. За даними АІС «Податковий блок», площа земельних ділянок за якими сплачується земельний податок та орендна плата становить: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (пай-рілля) - 5,86 га; за договорами оренди - 172,0581 га. За останні 3 роки ОСОБА_2 , як власнику земельних ділянок та землекористувачу, було нараховано та сплачено податки в таких розмірах: у 2017 році: орендна плата з фізичних осіб нарахована та сплачена у розмірі 182 776,53 грн., земельний податок з фізичних осіб нараховано та сплачено 190,71 грн; у 2018 році: орендна плата з фізичних осіб нарахована та сплачена у розмірі 154 398,05 грн, земельний податок з фізичних осіб нараховано та сплачено 1 809,70 грн; у 2019 році: орендна плата з фізичних осіб нарахована та сплачена у розмірі 154 548,05 грн, земельний податок з фізичних осіб нараховано та сплачено 1 823,10 грн. Загальна сума сплачених податків за період з 2016 року по 13 грудня 2019 року складає 495 546,14 грн.
Згідно Державного реєстру фізичних осіб - платників податків ДФС України про суми виплачених доходів, загальний оподаткований дохід фізичної особи за період з 01 липня 2016 року по 13 грудня 2019 року складає 82 240,45 грн.
Додатково встановлено, що фізична особа ОСОБА_2 орендує земельні ділянки у інших фізичних осіб у кількості 39 договорів на загальну площу 269, 7029 га. (а.с. 15-16)
Постановою Верховного Суду від 16.06.2021 року (справа № 643/11949/19) з відповідача за первісним позовом на користь позивачки стягнуто аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 10 000,00 грн. щомісяця до досягнення дочкою повноліття з подальшою індексацією. Постанова набрала законної сили 16.06.2021 року (а.с.150-156).

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ
        Згідно з положеннями статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення.
МОТИВИ З ЯКИХ ВИХОДИВ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД, ТА ЗАСТОСОВАНІ НОРМИ ПРАВА
Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Згідно з частиною першою, другою та п`ятою стаття 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повного і всебічного з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Вказаним вимогам закону рішення суду першої інстанції відповідає.
Відмовляючи у задоволенні зустрічних позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що оскільки належними та допустимими доказами позивачем не підтверджено погіршення його майнового стану, а зміна його сімейного стану - народження другої дитини від іншого шлюбу, не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів.
Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що матеріальний стан відповідача за первісним позовом покращився, та з урахуванням інтересів дитини, вважав за необхідне задовольнити позовні вимоги частково: збільшити розмір аліментів, визначений постановою Верховного Суду від 16.06.2021 року та стягувати з  ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_1  аліменти на утримання доньки – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі 12000,00 грн, щомісячно, з подальшою індексацією, відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з дня набрання судовим рішенням законної сили, і до досягнення дитиною повноліття.
Рішення суду першої інстанції в частині відмови задоволення зустрічних позовних вимог ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів не оскаржено, а тому, відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України, в цій частині не підлягає перегляду судом апеляційної інстанції.
Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, виходячи із наступного.
За змістом частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.
Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
Згідно статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
Підставами для перегляду розміру аліментів є зміна матеріального або сімейного стану платника аліментів.
У частині першій статті 3 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року (далі – Конвенція) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Відповідно до статті 18 Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Частинами першою та другою статті 27 Конвенції встановлено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку (стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства»).
Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.
Згідно з положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Частиною першої статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.
У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 
2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.
Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.
Подібні висновки викладено у постанові Верховного Суду від 14 грудня 2022 року у справі № 727/1599/22.
Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів.
Відповідно до Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них, та в інших випадках. Таким чином, в обґрунтування зміни розміру необхідно доводити наступні обставини:
?зміну матеріального становища. Для матері, яка бажає збільшити розмір аліментів, необхідно доводити факт погіршення її матеріального становища, або ж покращення матеріального становища батька. 
?зміна сімейного стану (створення нової сім`ї, народження дітей). 
?зміна стану здоров`я. Доказами, на підтвердження погіршення або покращення стану здоров`я можуть виступати медичні довідки, висновки лікарів, результати аналізів, історії хвороби, рекомендації лікарів щодо процедур лікування в Україні чи за кордоном як Позивача, так і Відповідача, і дитини, в залежності від того, хто звертається з позовом.
?інші випадки. До даної категорії підстав зменшення або збільшення розміру аліментів можна віднести будь-які життєві ситуації, які не підпадають під вищезазначені категорії. Проте слід розуміти, що будь-які випадки і ситуації необхідно доводити, а тому треба заздалегідь підготувати усі необхідні докази для їх підтвердження.
Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України).
Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Визначаючи розмір аліментів на утримання дитини, суд зобов`язаний врахувати всі обставини, зазначені в частині першій статті 182 СК України: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
Звертаючись до суду з позовом про зміну (збільшення) розміру аліментів, ОСОБА_1 зазначила про те, що після постановлення рішення Верховного Суду від 16.06.2021 року (справа № 643/11949/19) у позивача збільшились витрати на утримання дитини та те, що у відповідача ОСОБА_2 покращився матеріальний стан, хоча відповідач і приховує свої доходи та продовжує займатись сільськогосподарською діяльністю та орендувати 45 земельних ділянок загальною площею 441, 4613 га., за даними АІС «Податковий блок», площа земельних ділянок за якими сплачується земельний податок та орендна плата становить: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (пай-рілля) - 5,86 га; за договорами оренди - 172,0581 га. За останні 3 роки ОСОБА_2 , як власнику земельних ділянок та землекористувачу, було нараховано та сплачено податки в таких розмірах: у 2017 році: орендна плата з фізичних осіб нарахована та сплачена у розмірі 182 776,53 грн., земельний податок з фізичних осіб нараховано та сплачено 190,71 грн; у 2018 році: орендна плата з фізичних осіб нарахована та сплачена у розмірі 154 398,05 грн, земельний податок з фізичних осіб нараховано та сплачено 1 809,70 грн; у 2019 році: орендна плата з фізичних осіб нарахована та сплачена у розмірі 154 548,05 грн, земельний податок з фізичних осіб нараховано та сплачено 1 823,10 грн. Загальна сума сплачених податків за період з 2016 року по 13 грудня 2019 року складає 495 546,14 грн., що дозволяє відповідачу збільшити розмір аліментів на утримання дитини.
На підтвердження покращення матеріального стану відповідача ОСОБА_1 долучено копії запитів та відповідей до ДФС та ДПС України (а.с.8-17,115-116). 
Так, згідно наданої відповіді Головним управлінням ДПС у м. Києві інформації за вих. № 22620/5/26-15-12-06-09-сі від 26.09.2022 року( а.с. 47-50), за період з ІІ кварталу 2021 року по ІІ квартал 2022 року ОСОБА_2 :
- жовтні 4 квартал 2021 року нараховано 498 822,65 грн. та виплачено 399 000,00 грн.(дохід, виплачений самозайнятій особі);
-у грудні 4 квартал 2021 року нараховано 99 822,65 грн. та виплачено 99 822,65 грн.(дохід, виплачений самозайнятій особі);
-у лютому 1 квартал 2022 року нараховано 1 944 322,94 грн. та виплачено 1 715 700,00 грн.(дохід, виплачений самозайнятій особі);
-у 4 кварталі 2021 року нараховано 48 985,60 грн.;
- у 2 кварталі 2022 року нараховано 1 705 546,42 грн.
-у 2021 році нараховано 48985,6 грн. 
Згідно відповіді Головного управлінням ДПС у м. Києві вих. № 27225/5/26-15-12-06-сі від 08.11.2022 року (а.с.88-90),
-за період з 1 кварталу 2016 року по 4 квартал 2019 року ОСОБА_2 :
-у 1 кварталі 2016 року нараховано 5 703,00 та виплачено 5 703,00 грн.(заробітна плата);
-у 2 кварталі 2016 року нараховано 2006,32 та виплачено 2006,32 грн.(заробітна плата);
-у 3 кварталі 2016 року нараховано 3000.00 грн.(заробітна плата);
-у 4 кварталі 2016 року нараховано 4600,00 грн.(заробітна плата);
-у 1 та 2 кварталі 2017року нараховано по 480,00грн.(заробітна плата);
-у 3 кварталі 2017 року нараховано та виплачено 72 720,45 грн.(продаж рухомого майна);
-у 3 та 4 кварталі 2017року нараховано по 480,00грн.(заробітна плата);
-за 2018-2019 роки відсутня інформація про доходи.
-за період з 1 кварталу 2020 року по 2 квартал 2022 року ОСОБА_2 :
-за 1-3 квартал 2020 року відсутня інформація про доходи
-у 4 кварталі 2020 року отримав спадщину
-у 4 кварталі 2020 року нараховано 759 427,76 грн. та виплачено 690 885,13 грн.(дохід, виплачений самозайнятій особі);
-у березні 1 квартал 2021 року виплачено 18083,26 грн. (дохід, виплачений самозайнятій особі);
-за 2-3 квартал 2021 року відсутня інформація про доходи
-у жовтні 4 квартал 2021 року нараховано 498 822,65 грн. та виплачено 399000,00 грн.(дохід, виплачений самозайнятій особі);
-у грудні 4 квартал 2021 року нараховано 99 822,65 грн. та виплачено 99 822,65 грн.(дохід, виплачений самозайнятій особі);
-у лютому 1 квартал 2022 року нараховано 1 944 322,94 грн. та виплачено 1 715 700,00 грн.(дохід, виплачений самозайнятій особі);
-за 2 квартал 2022 року відсутня інформація про доходи
-у 4 кварталі 2020 року нараховано 27 153.00 грн.
-у 4 кварталі 2021 48 985 року нараховано,60 грн.
- у 2020 році без зазначення кварталу нараховано 27 153,00 грн.
-у 2021 році без зазначення кварталу нараховано 48 985,60 грн.
Згідно відповіді Головного управлінням ДПС у м. Києві вих. № 27651/5/26-15-12-06-09-СІ від 11.11.2022 року (а.с.101-106),
-за період з 1 кварталу 2016 року по 4 квартал 2020 року ОСОБА_2 :
-у 1 кварталі 2016 року нараховано 5703,00 та виплачено 5703,00 грн.(заробітна плата);
-у 2 кварталі 2016 року нараховано 2006,32 та виплачено 2006,32 грн.(заробітна плата);
-у 3 кварталі 2016 року нараховано 3000.00 грн.(заробітна плата);
-у 4 кварталі 2016 року нараховано 4600,00 грн.(заробітна плата);
-у 1 та 2 кварталі 2017року нараховано по 480,00грн.( заробітна плата);
-у 3 кварталі 2017 року нараховано та виплачено 72 720,45 грн.(продаж рухомого майна);
-у 3 та 4 кварталі 2017року нараховано по 480,00грн.(заробітна плата);
-за 2018-2019 роки та за 1-3 квартал 2020 року відсутня інформація про доходи
-у 4 кварталі 2020 року отримав спадщину
-у 4 кварталі 2020 року нараховано 759 427,76 грн. та виплачено 690885,13 грн.( дохід, виплачений самозайнятій особі);
-у 4 кварталі 2020 року нараховано 27153.00 грн.
-у 2020 році без зазначення кварталу нараховано 27153,00 грн.
-за період з 1 кварталу 2021 року по 2 квартал 2021 року ОСОБА_2 :
-у березні 1 квартал 2021 року виплачено 18083,26 грн.(дохід, виплачений самозайнятій особі);
-за 2 квартал 2021 року відсутня інформація про доходи
-у 2021 році без зазначення кварталу нараховано 48 985,60 грн.
Згідно відповіді Головного управлінням ДПС у м. Києві вих. № 28686/5/26-15-12-06-09-сі від 22.11.2022 року (а.с.108-112),
-за період з 1 кварталу 2016 року по 4 квартал 2020 року ОСОБА_2 :
-у 1 кварталі 2016 року нараховано 5 703,00 та виплачено 5 703,00 грн.(заробітна плата);
-у 2 кварталі 2016 року нараховано 2 006,32 та виплачено 2 006,32 грн.(заробітна плата);
-у 3 кварталі 2016 року нараховано 3 000.00 грн.(заробітна плата);
-у 4 кварталі 2016 року нараховано 4 600,00 грн.(заробітна плата);
-у 1 та 2 кварталі 2017року нараховано по 480,00грн.(заробітна плата);
-у 3 кварталі 2017 року нараховано та виплачено 72 720,45 грн.(продаж рухомого майна);
-у 3 та 4 кварталі 2017року нараховано по 480,00грн.(заробітна плата);
-за 2018-2019 роки та за 1-3 квартал 2020 року відсутня інформація про доходи
-у 4 кварталі 2020 року отримав спадщину
-у 4 кварталі 2020 року нараховано 759 427,76 грн. та виплачено 690 885,13 грн.(дохід, виплачений самозайнятій особі);
-у 4 кварталі 2020 року нараховано 27 153.00 грн.
-у 2020 році без зазначення кварталу нараховано 27 153,00 грн.
-за період з 1 кварталу 2021 року по 2 квартал 2021 року ОСОБА_2 :
-у березні 1 квартал 2021 року виплачено 18 083,26 грн.(дохід, виплачений самозайнятій особі);
-за 2 квартал 2021 року відсутня інформація про доходи
-у 2021 році без зазначення кварталу нараховано 48 985,60 грн.
Згідно відповіді Головного управлінням ДПС у м. Києві вих. № 29301/5/26-15-12-06-09-СІ від 28.11.2022 року (а.с.132-137),
-за період з 1 кварталу 2016 року по 4 квартал 2020 року ОСОБА_2 :
-у 1 кварталі 2016 року нараховано 5 703,00 та виплачено 5 703,00 грн.(заробітна плата);
-у 2 кварталі 2016 року нараховано 2 006,32 та виплачено 2 006,32 грн.(заробітна плата);
-у 3 кварталі 2016 року нараховано 3 000.00 грн.(заробітна плата);
-у 4 кварталі 2016 року нараховано 4 600,00 грн.(заробітна плата);
-у 1 та 2 кварталі 2017року нараховано по 480,00грн.(заробітна плата);
-у 3 кварталі 2017 року нараховано та виплачено 72 720,45 грн.(продаж рухомого майна);
-у 3 та 4 кварталі 2017року нараховано по 480,00грн.(заробітна плата);
-за 2018-2019 роки та за 1-3 квартал 2020 року відсутня інформація про доходи
-у 4 кварталі 2020 року отримав спадщину
-у 4 кварталі 2020 року нараховано 759 427,76 грн. та виплачено 690 885,13 грн. (дохід, виплачений самозайнятій особі);
-у 4 кварталі 2020 року нараховано 27 153.00 грн.
-у 2020 році без зазначення кварталу нараховано 27 153,00 грн.
за період з 1 кварталу 2021 року по 2 квартал 2021 року ОСОБА_2 :
-у березні 1 квартал 2021 року виплачено 18 083,26 грн.(дохід,виплачений самозайнятій особі);
-за 2 квартал 2021 року відсутня інформація про доходи
-у 2021 році без зазначення кварталу нараховано 48 985,60 грн.
Відповідачем на підтвердження понесених ним значних витрат, пов`язаних з підприємницькою діяльністю надано бухгалтерські документи:
- лісовий мульчувач, у кількості 1шт., вартістю із ПДВ 242 000,00 грн. (рахунок на оплату № 5 від 01.02.2022 року(а.с.139);
- насіння пшениці озимої сорту «Кан», у кількості 8 т, на загальну суму із ПДВ 99 955,20 грн. (видаткова накладна № 30000154 від 18.09.2021 року) (а.с.140);
- гербіциди та прилипачі, на загальну суму із ПДВ 26 808,12 (додаток № 1 /СА000029149 від 11.06.2021 року до договору № 85/21-ЛЗ від 17.03.2021 року та видаткова накладна № 32296 від 14.06.2021р.) (а.с. 141,149);
- гербіциди, на загальну суму із ПДВ 53411,28 ( додаток № 1 /СА000019115 від 11.05.2021 року до договору № 85/21-ЛЗ від 17.03.2021 року (а.с. 142);
- насіння пшениці озимої Ліга одеська еліта, у кількості 3 т, на загальну суму із ПДВ 39 199,99 грн.(рахунок на оплату № АЦ-030921-001 від 03.09.2021 року та видаткова накладна № АЦ-140921-00035 від 14.09.2021 р.)(а.с.143,145);
- насіння пшениці озимої Ліга одеська еліта, у кількості 7 т, на загальну суму із ПДВ 68 599,99 грн. (товарно-транспортна накладна № 14978 від 14.09.2021 року (а.с.144);
- насіння кукурудзи та насіння соняшнику на загальну суму із ПДВ 306 000,05 грн.(видаткова накладна № 378 від 31.03.2022 р.) (а.с.146);
- гербіциди Грізний та Унісулам, на загальну суму із ПДВ 96 000,00 грн. (видаткова накладна № 380 від 31.03.2022 р.)(а.с. 147)
- насіння пшениці озимої Ліга одеська еліта, у кількості 3 т, на загальну суму із ПДВ 29 400,00 грн. (видаткова накладна № АЦ-140921-00034 від 14.09.2021 р.) (а.с.148).
Крім того, у відповідача ОСОБА_2 змінився сімейний стан, починаючи з 2021 року, він проживає однією сім`ю без реєстрації шлюбу з іншою жінкою. 
Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 06 серпня 2022 року Петропавлівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Синельниківському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), батьками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , значаться ОСОБА_2 та ОСОБА_7 ( а.с. 34).
Зазначені обставини свідчать про зміну сімейного та матеріального стану відповідача, так як забезпечення нормального життя новонародженої дитини потребує значних матеріальних затрат.
Позивачем ОСОБА_1 не надано суду доказів зміни її матеріального становища. 
На підставі викладеного, колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що відповідач ОСОБА_2 приховує обставини, що мають суттєве значення по справі, а саме свій фактичний дохід, як голослівні, оскільки вони не підтверджені жодними належними та допустимими доказами по справі.
Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.
З огляду на вищевикладене, з урахуванням того, що матеріальний стан відповідача за первісним позовом покращився, однак у нього народилася друга дитина, яка потребує витрат на її утримання, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, враховуючи інтереси дитини, дійшов обґрунтованого висновку про збільшення розміру аліментів, визначеного постановою Верховного Суду від 16.06.2021 року збільшивши їх розмір до 12000,00 грн, щомісячно, з подальшою індексацією, відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з дня набрання судовим рішенням законної сили, і до досягнення дитиною повноліття.
При визначені розміру аліментів судом враховане зобов`язання платника аліментів щодо утримання всіх неповнолітніх дітей чи інші аліментні зобов`язання.
Колегія суддів вважає, що визначений розмір буде відповідати інтересам дітей, зокрема, саме такий розмір відповідатиме визначеному ст. 2 Конвенції ООН про права дитини принципу рівності прав дітей та враховує баланс інтересів дітей та матеріальних можливостей батька.
Крім цього, колегія суддів враховує, що батьки несуть рівні обов`язки по утриманню дитини, тому забезпечення дитині прожиткового мінімуму у розмірі, визначеному законом, покладається як на батька, так і на матір.
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.
Доводи, викладені в апеляційних скаргах, як позивачки, так і відповідача, зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці. Проте, відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України   оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів учасниками справи діючим законодавством не передбачена. Судом першої інстанції повно та всебічно досліджені обставини справи, перевірені письмові докази та надано їм належну оцінку.
ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ
Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права
Вирішуючи спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані і підтверджуються письмовими доказами.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального законодавства, у зв`язку із чим апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - залишенню без змін.
РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ
Відповідно до підпунктів "б" та "в" пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України суд апеляційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, у випадку скасування або зміни судового рішення та у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.
Враховуючи висновки апеляційного суду за результатами розгляду справи, судові витрати новому розподілу не підлягають.
Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд,
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Олександрівського районного суду Донецької області від 22 грудня 2022року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.
Повний текст постанови складено 26 квітня 2023 року.

Головуючий:  

Судді: