П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

11 квітня 2023 р.	м.Одеса	Справа № 484/2820/22	

Категорія: 113070100          Головуючий в 1 інстанції: Мельничук О.В.
          Місце ухвалення: м. Первомайськ
          Дата складання повного тексту: 21.10.2022 р.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого           – Бітова А.І.
суддів                     – Шеметенко Л.П.
– Турецька І.О.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 21 жовтня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправними та скасування постанов по справам про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И Л А :

У вересні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті (далі – Укртрансбезпека) про:
-          визнання протиправною та скасування постанови серії АА №00000488 від 09 серпня 2022 року про накладення адміністративного стягнення за ч.2 ст. 132-1 КУпАП у виді штрафу в розмірі 51 000 грн., а провадження у справі про адміністративне правопорушення закриття;
-          визнання протиправною та скасування постанови серії АА №00000490 від 09 серпня 2022 року про накладення адміністративного стягнення за ч.2 ст. 132-1 КУпАП у виді штрафу в розмірі 51 000 грн., а провадження у справі про адміністративне правопорушення закриття.
Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач вказував, що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_1 вона є власником вантажного автомобіля марки DAF модель ТЕ 96 NTA238, державний номерний знак НОМЕР_2 . На підставі договору оренди №21/4/3 від 01 квітня 2021 року вказаний вантажний автомобіль зі спеціалізованим напівпричепом перебуває у тимчасовому володінні та користуванні ТОВ "САМЕР-ОПТ", що підтверджується актом приймання-передачі орендованого транспортного засобу від 11 серпня 2021 року, товарно-транспортною накладною від 09 червня 2022 року №3, видатковою накладною №3 від 10 червня 2022 року. Тому, позивач зазначає, що вона не є суб`єктом адміністративного правопорушення. 
ОСОБА_1 також вказувала на порушення ст. 61 Конституції України, стверджуючи що її помилково притягнуто до адміністративної відповідальності двічі за одне й те саме триваюче правопорушення. 
Відповідач позов не визнав, вказуючи про відсутність підстав для задоволення позову.
Справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні.
Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 21 жовтня 2022 року позовну заяву ОСОБА_1 до Укртрансбезпеки про визнання протиправними та скасування постанов по справам про адміністративне правопорушення АА №00000488 від 09 серпня 2022 року та АА №00000490 від 09 серпня 2022 року – залишено без задоволення.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 ставиться питання про скасування судового рішення в зв`язку з тим, що воно постановлено з неправильним застосуванням норм матеріального та з порушенням норм процесуального права. 
Доводи апеляційної скарги:
- станом на дату проведення перевірки (09 серпня 2022 року) автомобіль, щодо якого встановлено порушення вантажних норм, перебував у користуванні ТОВ "САМЕР-ОПТ";
- відповідно вимог Порядку внесення відомостей про належного користувача транспортного засобу до Єдиного державного реєстру транспортних засобів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14 листопада 2018 року №1197 (далі – Порядок №1197), обов`язок внесення відомостей про належність користувача до Єдиного державного реєстру транспортних засобів покладається на представника юридичної особи користувача;
- апелянт вказав на протилежні висновки Шостого апеляційного адміністративного суду, викладені в постанові від 06 жовтня 2022 року у справі №759/3540/22.
У відзиві Укртрансбезпеки на апеляційну скаргу вказується, що оскаржуване рішення прийнято в межах чинного законодавства, а тому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.
Обставини встановлені судом першої інстанції, підтверджені судом апеляційної інстанції та неоспорені учасниками апеляційного провадження:
Згідно постанови головного спеціаліста відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту реалізації державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Укртрансбезпеки по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, ОСОБА_2 , серії АА №00000488 від 09 серпня 2022 року (а.с.8), ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , притягнуто як власника транспортного засобу DAF модель ТЕ 96 NTA238, державний номерний знак НОМЕР_2 , до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 132-1 КУпАП та накладено на неї штраф у розмірі 51 000 грн. У цій постанові зазначено, що позивачем недотримано вимоги п.22.5 ПДР України, а саме: перевищено масу транспортного засобу на 30,5% (12.221 тон), при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон, навантаження на одинарну вісь транспортного засобу на 20.3% (2.346 тон), при дозволеному максимальному навантаженню на вісь 11.5 тон, навантаження на строєні осі транспортного засобу на 15.3% (3.673 тон), при дозволеному максимальному навантаженню на строєні осі 24 тони та відстані між осями понад 1,3 м до 1,4 м.
Крім цього, згідно постанови заступника директора-начальника відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту реалізації державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Укртрансбезпеки по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, ОСОБА_3 , серії АА №00000490 від 09 серпня 2022 року (а.с.11) ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , притягнуто як власника транспортного засобу DAF модель ТЕ 96 NTA238, державний номерний знак НОМЕР_2 , до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 132-1 КУпАП та накладено на неї штраф у розмірі 51 000 грн. У цій постанові також зазначено, що позивачем недотримано вимоги п.22.5 ПДР України, а саме: перевищено масу транспортного засобу на 30,6% (12.242 тон), при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон, навантаження на одинарну вісь транспортного засобу на 20.6% (2.376 тон), при дозволеному максимальному навантаженню на вісь 11.5 тон, навантаження на строєні осі транспортного засобу на 18.7% (4.507 тон), при дозволеному максимальному навантаженню на строєні осі 24 тони та відстані між осями понад 1,3 м до 1,4 м.
Вирішуючи справу, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки транспортний засіб DAF модель ТЕ 96 NTA238, державний номерний знак НОМЕР_2 , належить на праві власності саме позивачці, разом з тим до Єдиного державного реєстру транспортних засобів не внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, відтак вказана особа є належною особою для притягнення останньої до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч.2 ст. 132-1 КУпАП.
Разом з тим, порушення порядку у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачені ч.2 ст. 132-1 КУпАП, відбулися у різних проміжках часу, на різних технічних засобах фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі та не є триваючим правопорушенням, оскільки вважається вчиненим у момент фіксації адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 132-1 КУпАП.
Колегія суддів вважає ці висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ч.2 ст. 19 Конституції України, ст.ст. 2, 6-12, 77 КАС України, ч.12 ст. 6, ч.ч.1, 2 ст. 7, ч.1 ст. 14-3, ч.2 ст. 132-1 КУпАП, ч.12 ст. 6 Закону України "Про автомобільний транспорт" від 05 квітня 2001 року №2344-III, ч.2 ст. 29 Закону України "Про дорожній рух" від 30 червня 1993 року №3353-XII.
Колегія суддів не приймає до уваги доводи апелянта, виходячи з наступного.
Частиною 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно ч.ч.1, 2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення відповідно до ст. 245 КУпАП є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно ч.12 ст. 6 Закону України "Про автомобільний транспорт" від 05 квітня 2001 року №2344-III (далі – Закон №2344-ІІІ) державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.
Частиною 2 ст. 132-1 КУпАП передбачено відповідальність за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами, що тягне за собою накладення штрафу в розмірі: п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно; однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20%; двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян – у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20%, але не більше 30%; трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян – у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30%.
Згідно примітки підставою для звільнення від відповідальності, передбаченої ч.ч.1, 2 вказаної статті, є наявність дозволу на проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні.
Частиною 1 ст. 14-3 КУпАП визначено, що адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачені ч.ч.2, 3 ст. 132-1 цього Кодексу, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі (за допомогою комплексу технічних засобів автоматичного визначення вагових, габаритних та інших параметрів транспортного засобу з функціями фотозйомки та/або відеозапису, що функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа – фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу – належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань на момент запиту відсутні відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, – особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.
Згідно ч.2 ст. 29 Закону України "Про дорожній рух" від 30 червня 1993 року №3353-XII (далі – Закон №3353-XII) з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.
Статтею 33 Закону України "Про автомобільні дороги" від 08 вересня 2005 року №2862-IV (далі – Закон №2862-IV) передбачено, що рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Статтею 1 Закону №2344-ІІІ передбачено, що великоваговий транспортний засіб – транспортний засіб з вантажем або без вантажу, хоча б один з вагових параметрів якого перевищує встановлені на території України допустиму максимальну масу чи осьове навантаження.
Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону №3353-XII, встановлюють ПДР, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306.
Відповідно п.22.5 ПДР за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги – 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах – 4,35 м), за довжиною – 22 м (для маршрутних транспортних засобів – 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь – 11 т (для автобусів, тролейбусів – 11,5 т), здвоєні осі – 16 т, строєні – 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь – 11 т, здвоєні осі – 18 т, строєні – 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.
Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.
Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі – понад 16 т, строєні осі – понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі – понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах – понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.
Забороняється рух транспортних засобів з навантаженням на вісь понад 7 т або фактичною масою понад 24 т автомобільними дорогами загального користування місцевого значення.
Наведеними правовими нормами визначені повноваження Укртрансбезпеки щодо контролю за рухом транспортних засобів з перевищенням габаритно-вагових параметрів, а також порядок здійснення такого контролю.
Дослідивши матеріали справи колегією суддів встановлено, що транспортний засіб DAF модель ТЕ 96 NTA238, державний номерний знак НОМЕР_2 , належить на праві власності саме позивачці, відтак вказана особа є належною особою для притягнення останньої до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч.2 ст. 132-1 КУпАП.
При цьому, колегія суддів вважає необґрунтованим довід апелянта про те, що станом на 09 серпня 2022 року користувачем транспортного засобу DAF модель ТЕ 96 NTA238, державний номерний знак НОМЕР_2 , є ТОВ "САМЕР-ОПТ", оскільки на час вчинення адміністративного правопорушення та винесення постанов про адміністративне правопорушення інформація в Єдиному державному реєстрі транспортних засобів про належного користувача внесена не була.
Поряд з цим, колегія суддів наголошує про необґрунтованість посилання апелянта на те, що обов`язок внесення відомостей про користувача до Єдиного державного реєстру транспортних засобів покладається на керівника юридичної особи – користувача, оскільки вказаний Порядок №1197 не спростовує відповідальність власника транспортного засобу визначену ч.2 ст. 132-1 КУпАП у випадку не внесення даної інформації до вказаного реєстру. Вказаною нормою визначено, що лише у випадку внесення інформації про користувача до Єдиного державного реєстру транспортних засобів відповідальність покладається на належного користувача відповідного транспортного засобу.
Щодо доводів апелянта про порушення відносно ОСОБА_1 вимог ст. 61 Конституції України, а саме про те, що ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення, колегія суддів вказує наступне.
Відповідно до правових висновків, викладених у п.п.17,18 постанови Верховного Суду від 03 травня 2018 року по справі №487/2854/17, КУпАП не містить визначення поняття "триваюче" правопорушення. Характер триваючого правопорушення оцінюється судом у кожному конкретному випадку індивідуально. Верховний Суд у постанові від 11 квітня 2018 року у праві №804/401/17 зазначив, що триваюче правопорушення це проступок, пов`язаний з тривалим неперервним невиконанням обов`язків, передбачених законом.
Тобто, триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом усього часу. Іноді такий стан продовжується значний час і увесь час винний безперервно вчиняє правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов`язків. Триваюче правопорушення припиняється лише у випадку усунення стану за якого об`єктивно існує цей обов`язок, виконанням обов`язку відповідним суб`єктом або припиненням дії відповідної норми.
Враховуючи, що час та місце зважування (проїзду) транспортного засобу позивача не співпадають та є різними, порушення порядку у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачені ч.2 ст. 132-1 КУпАП, відбулися у різних проміжках часу, на різних технічних засобах фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, при цьому, оскаржувані постанови складені різними посадовими особами, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що ці правопорушення не є триваючим правопорушенням.
З огляду на встановлені в справі обставини колегія суддів приходить до висновку, що відповідачем відповідно до ч.2 ст. 77 КАС України доведено правомірність оскаржуваної у цій справі постанови, а в матеріалах справи наявні належні та допустимі докази, які доводять факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення у зв`язку із чим у задоволенні позову слід відмовити.
Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, відповідно, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Колегія суддів не змінює розподіл судових витрат відповідно ст. 139 КАС України.
Оскільки дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, постанова суду апеляційної інстанції відповідно до ч.5 ст. 328 КАС України в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 308, 311, п.1 ч.1 ст. 315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, ч.5 ст. 328 КАС України, колегія суддів, –
П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 21 жовтня 2022 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків передбачених п.2 ч.5 ст. 328 КАС України.

Повне судове рішення складено 11 квітня 2023 року.

Головуючий:                                                                                                     Бітов А.І.

Суддя:                                                                                                     Шеметенко Л.П.

Суддя:                                                                                                     Турецька І.О.