Ухвала
 
18 травня 2023 року
м. Київ
 
справа № 467/604/21
 
провадження № 61-2832ск23 
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Осіяна О. М. (суддя-доповідач), Білоконь О. В., Сакари Н. Ю. 
 
розглянув заяву судді Верховного Суду Осіяна О. М. про самовідвід у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя; за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя, за касаційною скаргою  ОСОБА_2 на   рішення Арбузинського районного суду Миколаївської області від 30 листопада 2021 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 24 січня 2023 року
 
ВСТАНОВИВ:
 
У лютому 2023 року  ОСОБА_2 подав до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій просить оскаржувані судові рішення скасувати й ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні вимог ОСОБА_1 відмовити, а його зустрічний позов задовольнити.
 
Ухвалою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 14 березня 2023 року касаційну скаргу  ОСОБА_2 залишено без руху для усунення недоліків та запропоновано доплати судовий збір. Зазначено строк виконання ухвали та попереджено про наслідки її невиконання.
 
Ухвалою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 18 квітня 2023 року продовжено строк для усунення недоліків касаційної скарги  ОСОБА_2 . Зазначено строк виконання ухвали та попереджено про наслідки її невиконання.
 
ОСОБА_2 подав до суду заяви з процесуальних питань, в яких висловловив впевненість, що його касаційну скаргу не буде розглянуто відповідно до українського і міжнародного законодавства, яке гарантує право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом. Вказував, що він не довіряє судді Осіяну О. М. Разом з цим, ОСОБА_2 подав до суду клопотання про відвід судді Осіяну О. М.
 
Відповідно до вимог статті 33 ЦПК України автоматизованою системою розподілу справ між суддями визначено колегію суддів у складі судді-доповідача Осіяна О. М., судді, які входять до складу колегії: Білоконь О. В., Сакара Н. Ю. у справі № 467/604/21.
 
Доводи заяви  ОСОБА_2 не містять посилання на обставини, які б давали підстави для висновку про необ`єктивність та упередженість судді Осіяна О. М., що, як на переконання заявника, може мати прояв у майбутньому під час ухвалення судового рішення у справі № 467/604/21.
 
Згідно з частиною другою статті 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. 
 
Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу (частина четверта статті 36 ЦПК України).
 
Отже доводи заяви  ОСОБА_2 про відвід судді є безпідставними.
 
До відкриття касаційного провадження у справі суддею Осіяном О. М. заявлено самовідвід з тих підстав, щоб усунути обставини, які б давали щонайменший сумнів в об`єктивності та неупередженості суду.
 
Вирішуючи питання про самовідвід судді, Верховний Суд виходить з такого.
 
У пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожна людина має право на справедливий                                  і відкритий розгляд справи незалежним і безстороннім судом упродовж розумного строку, встановленого законом.
 
У світлі прецедентної практики Європейського суду з прав людини об`єктивно безстороннім є судовий орган, діяльність якого відповідає таким критеріям: забезпечується не лише здійснення правосуддя,                                                        а й зовнішній вияв того, що відбувається; суддею створено достатні гарантії для усунення об`єктивно виправданих підстав (і навіть потенційної можливості) побоюватися, що він, незалежно від особистої поведінки,                не є безстороннім.
 
Як зазначає Європейський суд з прав людини, найголовніше - це довіра, яку в демократичному суспільстві повинні мати суди у громадськості (Hauschildt Case, № 11/1987/134/188, § 48).
 
Крім того, пункт 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, які схвалені резолюцією 2006/23 Економічної і Соціальної Ради ООН від 27 липня                2006 року, наголошує, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи у тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в його неупередженості.
 
Доводи заяви  ОСОБА_2 зводяться до сумнівів в неупередженості судді, й, як на думку заявника, виявляються у тому, що суддя Осіян О. М.: не захотів врахувати вказані та доволі обґрунтовані заявником обставини, особливо, коли він послався на судові рішення у цій справі в частині сплати ним попередніх сум судового збору; вийшов за межі своєї компетенції визначаючи ціну позову у справі, що, крім того, зробив одноособово, а не відповідним складом Касаційного суду; не звернув увагу на відповідну прецедентну судову практику; правову позицію заявника сприйняв як особисту образу; створив ситуацію, так звану «процесуальну вилку» й свавільно натякнув, що заявник або повинен сплатити судовий збір, або справа буде вважатись малозначною. 
 
Підстави для відводу (самовідводу) судді визначені у статтях 36, 37 ЦПК України.
 
Відповідно до пункту 5 частини першої статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші, ніж перелічені у пунктах 1-4 частини першої статті 36 ЦПК України, обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.
 
З підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.
 
Відповідно до частини першої статті 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.
 
Ураховуючи те, що ОСОБА_2 двічі надсилав до суду заяви з процесуальних питань, в яких висловлював впевненість, що його касаційну скаргу не буде розглянуто відповідно до українського судочинства, яке гарантує право на справедливий розгляд справи незалежним і безстороннім судом, вказував, що він не довіряє судді Осіяну О. М., як і українському судочинству взагалі, що може викликати щонайменше сумніви (у тому числі потенційні) сторін у справі в об`єктивності та неупередженості судді та суду в розгляді справи, відповідно до пункту 5 частини першої статті 36 ЦПК України заява про самовідвід судді Верховного Суду Осіяна О. М. підлягає задоволенню.
Отже, оскільки суд дійшов висновку про необґрунтованість заяви про відвід судді Осіяна О. М., водночас заява про самовідвід судді Осіяна О. М. підлягає задоволенню, тому відсутні підстави для передачі на розгляд іншому судді питання про відвід судді Осіяна О. М., заявлений  ОСОБА_2 .
Проте справа № 467/604/21 підлягає передачі для повторного автоматизованого розподілу.
 
Керуючись статтями 33, 36, 39, 40 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
Визнати необґрунтованим заявлений  ОСОБА_2 відвід судді Осіяну О. М. у справі за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя; за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя.
 
Заяву судді Верховного Суду Осіяна Олексія Миколайовича про самовідвід задовольнити.
 
Справу за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя; за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя передати для проведення повторного автоматизованого розподілу.
 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                        О. М. Осіян

                                                                                                             О. В. Білоконь

   Н. Ю. Сакара