РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 травня 2023 року 
м. Рівне

Справа № 566/132/22
Провадження № 22-ц/4815/553/23

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого (суддя-доповідач) Вейтас І.В.,
суддів: Ковальчук Н.М., 
Хилевича С.В.
секретар - Мороз А.В.
учасники справи:        
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідач - ОСОБА_2 ,
третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору – Млинівський відділ державної виконавчої служби у Дубенському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне апеляційну скаргу Млинівського відділу державної виконавчої служби у Дубенському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на заочне рішення Млинівського районного суду Рівненської області від 11 жовтня 2022 року, ухвалене у складі судді Хомицької А.А., повний текст складено 12 жовтня 2022 року, у справі за позовом ОСОБА_1  до ОСОБА_2 ,третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору – Млинівський відділ державної виконавчої служби у Дубенському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про зняття арешту з нерухомого майна, 

ВСТАНОВИВ:
У лютому 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про зняття арешту з нерухомого майна.
Позов обґрунтовано тим, що позивач на підставі нотаріально посвідчених договорів купівлі-продажу, укладених 24 травня 2011 року, купила у відповідача житловий будинок з надвірними будівлями АДРЕСА_1 , земельну ділянку площею 0,25 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд з кадастровим номером 5623889400040010002, що знаходиться за вказаною адресою, та земельну ділянку площею 4830 кв.м. для особистого селянського господарства з кадастровим номером 5623889400040010003. Проте, у ЦНАП Дубенської міської ради вона з`ясувала, що на земельні ділянки накладено арешт у межах виконавчих проваджень № 56306450, № 53931259, у яких боржником виступає відповідач ОСОБА_2 . Перебування вказаного майна під арештом порушує її право на володіння, користування та розпорядження цим майном, а тому просить зняти арешт із вищевказаних земельних ділянок.
Заочним рішенням Млинівського районного суду Рівненської області від 11 жовтня 2022 року позов задоволено. 
Знято арешт із нерухомого майна, яке належить ОСОБА_1 на праві власності, а саме: 
- земельної ділянки площею 0,25 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що розташована у АДРЕСА_1 , кадастровий номер 5623889400040010002.
- земельної ділянки площею 4830 кв.м. для ведення особистого селянського господарства, що розташована у М`ятин Дубнівського (колишнього Млинівського) району Рівненської області, кадастровий номер 5623889400040010003. 
Рішення суду першої інстанції обґрунтовано тим, що правові підстави зняття арешту з майна визначені приписами ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», за змістом якої особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. 
З апеляційною скаргою на вказане рішення суду першої інстанції звернулася третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору – Млинівський відділ державної виконавчої служби у Дубенському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. Скарга обґрунтована тим, що дії державного виконавця є законними, а висновок про належність позивачеві спірних ділянок на момент накладення арешту не відповідає дійсності. Вказує, що особливістю режиму нерухомого майна визначається тим, що права на нього та правочини що нього підлягають державній реєстрації. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації. Вважає, що оскільки державна реєстрація правочинів щодо купівлі-продажу спірних земельних ділянок позивачкою здійснена не була, відповідно на момент накладення державним виконавцем арешту, у неї було відсутнє право власності на вказані земельні ділянки. 
Просить скасувати заочне рішення суду першої інстанції, та відмовити у задоволенні позову. 
У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 заперечує проти доводів апеляційної скарги, вказує, що нерухоме майно було придбано нею за нотаріально посвідченими договорами купівлі продажу, відповідно з цього часу вона є законним власником спірного майна. Просить рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 у судове засідання суду апеляційної інстанції не з`явилися, належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, що підтверджується повідомленнями про вручення поштових відправлень.
Заслухавши доповідача, пояснення представника відділу ДВС, яка підтримала апеляційну скаргу та просить її задовольнити, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст.367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.
Звертаючись до суду з позовом ОСОБА_1 вказувала, що 24 травня 2011 року між нею та ОСОБА_2 було укладено договір купівлі-продажу житлового будинку з надмірними будівлями АДРЕСА_1 , Зазначений договір був посвідчений приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Круліковською О.А., зареєстровано в реєстрі за № 261.
Також між сторонами 24 травня 2011 року укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,25 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд з кадастровим номером 5623889400040010002, яка розташована в с. М`ятин Млинівського району Рівненської області. Цей договір посвідчений приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Круліковською О.А., зареєстровано в реєстрі за № 263.
Крім того, позивач у відповідача на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 24 травня 2011 року, зареєстрованого в реєстрі за № 265, купила земельну ділянку площею 4830 кв.м. для ведення особистого селянського господарства, що розташована у с. М`ятин Млинівського району Рівненської області.
Під час розгляду справи судом першої інстанції було витребувано матеріали виконавчого провадження в межах якого було накладено арешт на майно, яке позивач вважає своїм. 
З матеріалів справи слідує, що на примусовому виконанні у Млинівського відділу державної виконавчої служби у Дубенському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції перебуває зведене виконавче провадження № 5628569 щодо боржника ОСОБА_2 , по виконанню:
1. виконавчого листа № 566/816/16-ц, виданого 24.03.2017 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Агросфера ЛТД» заборгованість за договором купівлі-продажу № 12842 від 22.01.2014 року в розмірі 431 907,21 гривень;
2. виконавчого листа № 566/816/16-ц, виданого 24.03.2017 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Агросфера ЛТД» судового збору в розмірі 6478,61 гривень;
3. виконавчого напису нотаріуса Завалієва А.А. № 6078 від 23.11.2016 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» боргу в сумі 49450,79 гривень.
До об`єднання у зведене виконавче провадження на виконанні перебували виконавчі провадження № 56307231, 56306450, № 53931259.
Постановою головного державного виконавця Млинівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області Чугуєвської І.П. від 21.09.2017 року у межах виконавчого провадження № 53931259 накладено арешт на все майно боржника ОСОБА_2 ..
З матеріалів, що надані державним виконавцем суду першої інстанції вбачається, що ухвалою Млинівського районного суду Рівненської області від 31 серпня 2020 року замінено сторону виконавчого провадження ТОВ «Агросфера ЛТД» на ТОВ «Бест Агрокемікал».
За змістом положення частини першої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.
Позов про визнання права власності та зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).
Разом з тим відповідачами у такій справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби, а також відповідний орган доходів і зборів, банк та іншу фінансову установу, які у випадках, передбачених законом, виконують судові рішення.
Вказане узгоджується з висновками, викладеними у постановах Верховного Суду від 26 червня 2019 року у справі № 521/17712/15 (провадження № 61-11321св18), від 13 листопада 2019 року у справі № 745/691/18 (провадження №61-7248св19), від 12 серпня 2021 року у справі № 756/14542/19 (провадження № 61-6976св21).
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц зроблено висновок, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження.
Виходячи з наведеного, якщо позивач не заявляє клопотання про залучення інших співвідповідачів у справах, в яких наявна обов`язкова співучасть, тобто коли неможливо вирішити питання про обов`язки відповідача, одночасно не вирішивши питання про обов`язки особи, не залученої до участі у справі в якості співвідповідача, суд відмовляє у задоволенні позову (постанова Верховного Суду від 11 вересня 2019 року у справі № 200/8461/15-ц).
З урахуванням вказаного, визначення позивачем у позові складу сторін у справі (позивача та відповідача) має відповідати реальному складу учасників спору у спірних правовідносинах та має на меті ефективний захист порушених прав (свобод, інтересів) особи, яка вважає, що вони порушені, із залученням необхідного кола осіб, які мають відповідати за позовом.
Суд зобов`язаний визначити суб`єктний склад спору залежно від характеру правовідносин і норми матеріального права, які підлягають застосуванню.
Пред`являючи позовні вимоги про зняття арешту з нерухомого майна  ОСОБА_1  зазначила відповідачем  ОСОБА_2  (боржника у зведеному виконавчому провадженні). При цьому позивач не зазначила в якості відповідачів осіб, в інтересахяких накладено арешт – стягувачів. 
Зазначене свідчить про неналежний суб`єктний склад учасників справи та є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову. 
Заявлені позивачем вимоги безпосередньо стосуються прав та обов`язків стягувачів за зведеним виконавчим провадженням, а отже такі вимоги не можуть бути розглянуті судом і вирішені у спорі позивача лише з боржником виконавчого провадження, оскільки лише за наявності належних відповідачів у справі суд у змозі вирішувати питання про обґрунтованість чи необґрунтованість позовних вимог, без залучення таких належних відповідачів позовні вимоги вирішені бути не можуть.
Враховуючи вказане, у задоволенні позову слід відмовити у зв`язку з неналежним суб`єктним складом, оскільки без залучення належних відповідачів позовні вимоги вирішені бути не можуть.
Колегія суддів звертає увагу позивача на те, що відмова в задоволенні позовних вимог у зв`язку із вказаних вище підстав не позбавляє права на захист своїх порушених прав шляхом звернення до суду із відповідним позовом до всіх належних учасників справи, тому її право на судовий захист, гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, не є порушене.
Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд змінює розподіл судових витрат.
Відповідно до положень ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються: у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи, що за результатом апеляційного перегляду апеляційну скаргу задоволено частково, рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення про відмову в задоволенні позову, на користь Млинівського відділу державної виконавчої служби у Дубенському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції підлягає стягненню з ОСОБА_1 судовий збір сплачений ним при зверненні з апеляційною скаргою.
Керуючись ст. 367, п. 2 ч. 1 ст. 374, ст. 376, 382, 384 ЦПК України, Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ 

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Млинівського відділу державної виконавчої служби у Дубенському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції задовольнити частково. 
Заочне рішення Млинівського районного суду Рівненської області від 11 жовтня 2022 року скасувати, ухвалити нове судове рішення.
В задоволенні позову ОСОБА_1  до ОСОБА_2 ,третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору – Млинівський відділ державної виконавчої служби у Дубенському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про зняття арешту з нерухомого майна відмовити. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Млинівського відділу державної виконавчої служби у Дубенському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції судовий збір у розмірі 1 640 гривень 40 копійок. 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 18 травня 2023 року.

Головуючий І. В. Вейтас

Судді: Н. М. Ковальчук

С. В. Хилевич